Detta har hänt...
- Vad fan var det? - Jag vet inte.
Som om du är immun.
- De kommer inte att sära på oss. - Inte oss.
Två räcker inte för Derek. Han behöver minst tre.
Så vem står på tur?
Varför en till när vi redan har dig?
Jag är inte med i din flock.
De kommer tillbaka, så vi har ont om tid.
Vad är det där?
Sårtvätt. Du vill väl inte att det ska bli infekterat?
Det kommer att läka. Men inte lika fort, på grund av Derek.
Hur vet du allt det här?
- Hur vet du nåt alls om det här? - Det är en lång historia.
Jag kan säga att jag känner till din sort.
Din sort kan jag hjälpa.
Men det här...
Det här är nåt helt annat.
- Vet du vad som orsakade det? - Nej, men det gör Argents.
Och det här är det viktiga.
De har nåt slags journal eller bok.
Där finns beskrivningar, skildringar,
noteringar om allt de har upptäckt.
Allt?
Hur många olika saker finns det?
BEACON HILLS DJURKLINIK
Jag tycks behöva en mer framträdande "Stängt" -skylt.
Hej, Alan.
Det var länge sen.
Jag trodde att du hade dragit dig tillbaka.
Jag trodde att ni följde en hederskodex.
Den här kroppen är en av våra, ifall du inte hade märkt det.
Jo då.
Jag la också märke till krutrester på fingertopparna.
Så tro inte att jag blir omvänd av er filosofi
bara för att jag besvarar några frågor.
Han var bara 24.
Det finns mördare i alla åldrar.
Alla åldrar, storlekar och former.
Det är det sista som berör oss.
Vill du berätta om dina fynd?
Ni ser såret här.
Precist. Nästan kirurgisk precision.
Men det var inte det såret som dödade honom.
Det här såret hade ett intressantare syfte.
- Relaterat till ryggraden? - Just det.
Det som orsakade såret var bestruket med ett paralyserande gift
starkt nog att beröva honom rörelseförmågan.
De här såren var dödsorsaken.
Ser ni mönstren på vardera sidan?
- Fem, ett för varje finger. - Varje klo.
Som ni ser har den borrat sig in, slitit uppåt,
och slitit ut lungorna och skurit igenom bröstkorgen utan problem.
Har du nånsin sett nåt liknande?
Nej.
- Nån aning om vad som dödade honom? - Nej.
Men jag kan säga att den är snabb, anmärkningsvärt stark
och har förmågan att göra offren hjälplösa på några sekunder.
Om du menar att vi bör vara försiktiga, så fattar vi.
Jag menar att ni bör vara rädda.
Väldigt rädda.
För i naturens värld
använder rovdjur paralyserande gifter för att fånga och äta upp sina byten.
Det här bytet blev inte uppätet.
Det betyder att det som dödade honom bara ville döda honom.
Faktum är
att det kanske bara är ute efter att döda.
Hallå.
Hallå!
Vad håller du på med?
Jag behövde bara en startmotor.
Ja, men hela avgassystemet behöver visst bytas ut.
Varför känns det som om du överdriver skadan en aning?
Det kommer nog att kosta omkring 1 200 dollar med delar och arbete.
Skojar du?
Bilen har inte ens katalytisk omvandlare.
Och, ja, jag vet vad katalytisk omvandlare är.
Vet du vad en begränsad slirdifferential är?
Nej.
Det kan kosta 1 500 till.
Okej, gör färdigt bara.
Jag är här borta, kokande av vanmäktig ilska.
Snyggt. Väldigt renligt.
Vilken kvalitetsinrättning ni har här.
Typiskt.
Hallå.
Hallå!
Hjälp!
Hjälp mig.
Larmcentralen, vad gäller det?
Jag ville inte skrämma dig.
Det är okej, jag bara...
- Väntade du dig nån annan? - Ja.
Nej, menar jag. Absolut inte.
Bra.
Då kan vi prata ett tag.
Tack. Den vill jag inte tappa bort.
Jag vore vilsen utan den.
När jag var i din ålder åt jag inte ens vitaminer.
Nu stoppar jag i mig en pillercocktail tre gånger om dan.
Jag följer min läkares råd eftersom jag litar på honom.
Tillit är nåt som vår familj sätter stort värde på.
Och min dotter... Din faster Kate dog när hon trodde sig göra det rätta.
Hennes avsikter kan ha varit en aning missriktade.
En aning?
Det där gillar jag.
Du påminner mig om henne.
Hon utmanade mig också.
Är det vad du vill? Att jag ska utmana dig?
Jag vill att du ska lita på mig.
Du kommer att hamna i en position
där du ifrågasätter tilliten hos människor nära dig, även dina närmaste vänner.
När det händer måste du veta att man aldrig tvivlar på familjen.
Kan jag lita på dig, Allison?
- Visst. - Inte "visst"!
Svara med övertygelse! Ja eller nej?
Ja.
Du kan lita på mig.
ARMOR Däck & Service
Jag sa ju det. Jag kom in och hittade killen under jeepen.
Det är allt.
Vad har du gjort med handen?
Ingenting. Får jag gå nu?
Om det är nåt du känner att du inte kan tala om...
- Tror du jag ljuger? - Nej, naturligtvis inte.
Jag är bara orolig för dig.
Om du såg vem som gjorde det och är rädd
att de ska komma tillbaka
och se till att du inte kan avslöja det...
Jag såg ingenting.
Inget alls.
Får jag sticka nu?
Visst.
Men inte med jeepen.
Vi måste beslagta den. Beklagar, det är bevismaterial.
Vi ses där hemma.
Se åtminstone till att de tvättar den.
Scott.
KUNDE INTE VÄNTA SAKNAR DIG
- Mår du bra? - Ja.
Du har rätt. Den liknar inte dig.
Jag menar, ögonen var nästan som reptilögon.
Det var nåt särskilt med dem.
Vad menar du?
När man ser en kompis i halloween-mask
och ögonen är allt man ser...
Man tycker sig känna igen dem, men kan inte komma på vem det är.
Menar du att du vet vem den är?
Nej.
Men jag tror att den kände igen mig.
Måste ni vara så jäkla förutsägbara?
Det var sista gången du gjorde så.
- För att jag är en Beta? - Nej.
Jag har nån annan i tankarna åt dig.
Är vi klara nu?
För jag har typ 100 ben som behöver några timmar att läka.
Jaså?
101.
Tror du jag lär dig att slåss?
Se på mig!
Jag lär dig att överleva!
Varför är de inte här nu om de vill döda oss?
Vad väntar de på?
Jag vet inte.
Men de planerar nåt,
och särskilt du vet att det inte är vårt enda problem.
Jag tror att det som dödade Isaacs far
dödade nån annan igår kväll.
Och tills jag vet vad det är
måste ni lära er allt som jag kan.
Så fort jag kan lära er det.
Dags att gå upp.
Gå härifrån.
Du kommer för sent
till ditt möte med skolkuratorn.
Vi hade ju en överenskommelse.
Jag mår bra, har jag ju sagt.
Snälla Lydia...
Vad har du gjort?
Herregud, vad har du gjort med dig själv?
Lydia, raring.
Varför gjorde du det?
Lydia.
- Snygga handskar. - Tack.
Vad lider du av för psykos?
Allvarligt?
Vi är här av en anledning. Vi behöver inte skämmas.
Jag har akut fobi mot folk som snokar i mitt privatliv.
Och du?
Tvångsmässig dragning till söta men narcissistiska flickor.
Är du redo, Lydia?
Förlåt för det häromdagen. Jag försöker bättra mig.
Vi ska klara det här.
Jag vet, för jag älskar dig.
Jag älskar dig mer än-- Jösses, jag kan inte--
Du och Allison får kommunicera på annat vis.
Kom igen.
Du är den enda vi litar på. Kommer hon till matchen i kväll?
Okej. Slut på meddelandet.
Berätta om din chef nu.
Han tror att Allisons familj
har nåt slags journal över allt de har jagat.
Som en bok.
Han menar förmodligen ett bestiarium.
- Vadå? - Ett bestiarium.
Du menar nog bestialitet.
Nix, det menar jag inte.
Det är som en uppslagsbok över mytiska djur.
Varför är jag den enda som inte känner till såna saker?
Du är min bästa vän, och en nattvarelse.
- Det är liksom min uppgift att veta. - Okej.
Om vi kan hitta det och se vad den här varelsen är...
Och vem.
- Vi behöver boken. - Vi behöver boken.
Du är väl inte ens fransyska?
Fransk-kanadensisk.
Du är alltså en kanadensare som talar franska.
Eftersom jag lägger min mentala hälsa i dina händer
kan du väl berätta
vad som kvalificerar dig, en fransklärare, att vara skolkurator?
Jag har en magisterexamen i beteendepsykologi
och har gjort över 300 timmar fältarbete.
Om du mår bra, vad gör du då här?
Förhindrar att mina föräldrar tar mina bilnycklar.
Har du pratat med dina vänner om det som hände?
Ja. De är jättebra.
Väldigt stöttande.
- Litar du på dem? - Obetingat.
Bra.
- Men var försiktig ändå. - Varför?
För att det ibland är de allra närmaste
som är det största hindret?
Verkligen.
Har du läst det nånstans?
Jag vet inte.
Jag kanske har hört det.
Det låter som om den som sa det gjorde intryck på dig.
Kan du öka upplösningen på det här?
Visst.
Håll allt du hittar för dig själv, förstått?
- Vad är det på den? - Bara jag i mitt rum, till sängs.
Ska jag titta på dig till sängs?
Jag har ju sagt att du inte är min typ.
Gör det bara.
Och bara så att du vet
är jag allas typ.
- Du menar väl... - Nej, jag menar bestiarium.
Och jag vill inte höra vad som rör sig i huvudet på er.
Okej. Kan du beskriva det?
Det är förmodligen, typ, en bok. Gammal, sliten...
Läderinbunden?
Ja. Hon har sett sin farfar med en sån bok.
Var har han den?
Den måste vara på kontoret, säger hon.
Vet du, knarksmugglare
har med framgång använt engångsmobiler i flera år.
Mina föräldrar kollar alla mina telefonsamtal, mejl och sms.
De skulle komma på det.
Okej. Kan du skaffa boken?
Inte utan hans nycklar.
Jag borde förvarna dig, förresten.
Du får ha lite tålamod med mig.
Vad menar du?
Jag har säkert många frågor,
eftersom jag aldrig har sett en lacrossematch förut.
Vad tusan är det här? Jag trodde jag kunde lita på dig.
Lugn, det är min kamera. Han hade några frågor, bara.
- Det var Matt som hittade det. - Hittade vadå?
Där.
Vadå "där"?
En redigering. Den har blivit loopad. I två timmar.
Vad betyder det?
Att det saknas två timmar på filmen.
Kom igen! Är det där en tonåring? Jag vill se hans födelseattest!
Vem eller vad är det där för misslyckat genetiskt experiment?
Eddie Obomowitz.
Han kallas "Den obarmhärtige".
Så sött.
McCall. Vad i helsike väntar du på?
Det är semifinal. Tackla ner den där steroidknutten.
Jag? Du sa ju att jag fuskade.
Och ett sånt monster på plan skulle vara rent spel?
- Gör nåt. - Jag kan inte.
Inte medan Allisons farfar är här.
Jag borde ha tagit en varmare jacka.
Du fryser. Ta min rock.
- Säkert? - Ja.
Jösses, är det alltid så våldsamt?
Jag känner inte mina ben.
- Var det din grabb? - Nej, min är kvar på plan.
När jag är här önskar jag att han hade hållit sig till tennis.
Är du fotograf för årsboken?
Nej, jag bara tar bilder.
Bara lacrosse eller nåt annat?
Allt som fångar min blick.
Lydia, vad är det?
- Lydia, kom-- - Gå din väg.
- Vad är det? - Jag vill inte att nån ser mig gråta.
Kom igen.
Man ska inte bry sig om ifall folk ser en gråta.
Särskilt inte du.
Varför då?
För att du är vacker när du gråter.
Hur många fingrar håller jag upp?
Fyra?
- Säg två. - Två?
Perfekt. Ut på plan!
Gå och hämta klubban.
Ni är en man kort, coach!
Var är Stilinski?
Du där! Kan du spela lacrosse?
Derek kommer inte att gilla det.
Nej, men jag.
Ja.
Där har vi en riktig spelare!
Du tror säkert att jag är galen.
Lydia, om du litar på mig annars, kan du lita på mig nu.
Inget du säger till mig kommer att få dig att låta knäpp.
Absolut ingenting.
Ursäktar du mig i fem minuter?
Jag vet, förlåt, men... Stanna här bara.
Fortsätt gråta om du vill, eller inte. Gör som du tycker.
Men stanna här. Jag är strax tillbaka.
Sen kan vi prata. Om allt. Okej?
Okej, bara fem minuter.
En bok, en bok.
Det finns ingen bok.
"Finns inget här."
Hej, Stiles.
Ja!
Ju större de är...
desto större är de!
Ja.
- Stiles. - Derek.
Vad såg du i bilverkstaden?
Många miljööverträdelser som jag funderar på att anmäla.
Gode gud!
Vi försöker igen.
Ja!
Stiles Det finns inget här
Du måste av plan. Dina ögon... Nån kommer att se dig.
Passa till McCall! Passa till McCall!
- Kör, Scott! - Heja, Scott!
Herregud!
Ingen fara. Jag läker.
Boken.
Den finns inte på kontoret. Den måste vara hemma.
Scott, ditt ben. Jösses, det är brutet.
Inte länge till.
- Rör dig inte. - Scott...
Ingen fara, ingen fara.
Jag mår bra.
Jag tyckte att jag hörde ben knäckas ända till min plats.
- Hörde? Jag kände det. - Allvarligt, jag mår bra.
- Vi ska väl gå. - Vänta.
Jag vill fråga honom en sak till.
Okej, varelsen såg rätt blank ut.
Skinnet var mörkt och liksom mönstrat.
Jag tyckte mig se fjäll.
Räcker det?
För jag måste gå och prata med en person.
Okej då. Ögonen.
Ögonen var...
gulaktiga och smala.
Den hade massor av tänder.
Och den hade svans också.
Räcker det nu?
Vadå? Vänta, har du sett den?
Ditt ansiktsuttryck säger att du vet precis vad jag pratar om.
Spring!
Derek, din nacke.
Kom igen. Kom bara.
Var är den? Ser du den?
Nej, spring bara.
Ring Scott!
Stiles, din jäkla--
Vart tog den vägen?
Var är den? Ser du den?
Nej.
Den kanske stack sin väg.
Kanske inte.
Vad bra att ni är tillbaka. Middagen är nästan klar.
- Hur var matchen? - Fråga stjärnspelaren själv.
Hej.
Okej.
Varför är alla så tysta?
Är det så känsligt att de har dejtat?
Frågade du dem om det var känsligt?
Jag vet att det var flera århundraden sen jag var tonåring,
men även på den tiden dejtade vi och gjorde slut.
Det är helt okej.
Eller hur, Scott?
Absolut.
Varför gjorde ni då slut?
Hon spolade mig?
Få upp mig ur vattnet innan jag drunknar.
Är det drunkning som oroar dig?
Såg du inte varelsen med massor av rakknivsvassa tänder?
Ser du inte att jag är förlamad och ligger i 2,5 meter djupt vatten?
Okej.
Jag ser den inte.
Vänta, vänta. Stanna.
Vad väntar den på?
Ta inte illa upp, Scott,
men Allison kände nog att ni utvecklades åt olika håll.
Säger den opartiska pappan.
Hur vet du att de inte var lika passionerade som Romeo och Julia?
Romeo och Julia begick rituellt självmord.
De hade mått bra av lite mindre passion.
Kan vi prata om nåt annat?
Lysande idé.
Scott.
Hjälper du mig bära in desserten från köket?
Behöver jag förklara vad som skulle hända dig
om han fick veta det vi andra vet?
Jag undrar faktiskt vad som skulle hända med dig.
Ja, inte vore det bra.
Men jag skulle få många tillfällen ett revanschera mig.
Och det vore inte bra för dig.
Såg du?
Den kan visst inte simma.
Får vi gå från bordet?
Jag har några skolanteckningar att gå igenom med Scott.
Jag vet inte om det är så passande.
Det borde väl vara jag som var den gammalmodiga här.
Gå ni.
Kom hit. Kom hit.
Fort.
Det var den planen det.
Vänta, förresten...
Låt mig pröva en sak.
Det var...
Ska vi råna några banker sen?
"Salmon moutarde crème fraiche"?
- Vad är det här? - Ett recept.
Det är en kokbok.
Det tog två dagar att tillreda. Men det var det värt.
Okej, okej.
Jag orkar nog inte länge till.
Nej, nej! Tänk inte ens tanken.
- Kan du inte lita på mig? - Nej!
Det är ju jag som håller dig vid liv.
- Har du märkt det? - Ja.
Och när förlamningen släpper,
är det du eller jag som kan slåss mot den då?
Är det därför jag har hållit dig uppe i två timmar?
Japp. Du litar inte på mig, och det är ömsesidigt.
Men du behöver mig för att överleva. Därför släpper du mig inte.
Stiles!
- Stäng av den! - Jag vet, förlåt.
- Scott! - Jag kan inte prata nu.
Säg att du fick tag i honom!
Utan den har vi ingen aning om vad det är.
Var annars ska vi leta?
Vad är det vi har missat?
Det kanske inte är en bok.
Nåt annat han bär med sig.
Jag vet var det är.
Rektor Argent. Gerard. Mr och mrs Argent. Tack för maten.
Jag kom just på att jag måste hämta min mamma när hon slutar.
Jag fattar inte. Vad är det ni inte gillar?
Stiles, var är du? Jag behöver Gerards nycklar.
Det finns ett USB-minne på nyckelringen. Det är bestiariet.
Jag kan inte hålla mig över vattenytan längre. Jag måste hålla mig i nåt.
Ska det där vara ett språk?
Hur ska vi kunna räkna ut vad varelsen är för nåt?
Den kallas kanima.
- Du visste hela tiden. - Nej.
Först när den förvirrades av sin spegelbild.
- Den vet inte själv vad den är. - Eller vem.
Vad mer vet du?
Bara historier.
Rykten.
Men är den lik oss?
Den kan förändra skepnad, ja. Men det är nåt fel.
Den är som en...
En styggelse.
Derek.
Vi måste jobba ihop på det här. Kanske även berätta för Argents.
- Litar du på dem? - Ingen litar på nån annan.
Det är problemet.
Medan vi diskuterar om vem som är på vems sida,
finns det nåt läskigare, starkare
och snabbare än vi som dödar folk!
Och vi vet fortfarande inget om den!
En sak vet jag.
När jag hittar den, ska jag döda den.
BEACON HILLS SJUKHUS
Rör dig inte.
Trots att jag nästan känner
hur vävnaden kring knivbladet försöker läka,
vet man aldrig med en Beta.
Dessutom skulle vi gå miste om den perfekta bilden.
Den vänliga gamla farfadern
som omfamnar sin sonson efter att ha hört de goda nyheterna från läkaren.
Just det.
Jag kan spela den snälla, gaggiga farfadern
som gillar att laga mat, berätta historier och vara trevlig.
Och tro mig.
Jag gör det mycket bättre än du spelar en vanlig, olyckligt kär tonårspojke!
- Hör du på? - Ja.
Perfekt.
Du ska göra mig en tjänst en dag.
För om du inte gör det hamnar den här kniven i henne.
Scott.
Jag tycker att det är så mycket enklare
när olyckor inte drabbar goda människor.
- Håller du inte med? - Ja.
Hej.
Mår du bra?
Jadå.
Allt är bra.