Tidligere på Teen Wolf...
Derek, jeg klarer det ikke lenger.
Offerblod. Vi er i en nemeton.
- Hva skjer med meg? - Jeg vet ikke.
Hvorfor blir du ikke bare med meg tilbake?
Men du, Lydia, du er bare ei jente som vet for mye.
Hvis en druide gikk ned feil sti,
er det et gælisk ord for det også, darach.
Pappa?
BEACON HILLS SYKEHUS
Alle medisiner skal forsegles inne i plastposene,
og pasientene skal bære dem i hendene.
Når et rom et helt evakuert, merker du døren med en rød "X", ok?
Hva pokker er det som foregår?
Det var meldt lett tordenvær i morges.
Og nå sier de at strømmen har gått i flere byer.
Og det er flomvarsel i Hill Valley.
Jeg bor i Hill Valley.
Er pasientene dine ute?
Alle unntatt Cora Hale.
Kan noen fortelle meg når de skal få ut niesen min?
Beklager, men hun var ikke...
Du skulle liksom vært død.
Det får jeg ofte høre.
Derek?
- Derek, hvor er du? - Her.
Takk og lov.
Noe skjedde under foredraget. På skolen.
Ok, jeg må fortelle deg det før du hører det,
før du hører det fra noen av dem.
- Fra hvem? - Scott, Stiles.
De kommer til å fortelle deg ting.
Ting du ikke kan tro. Du må stole på meg, ok?
- Stol på meg. - Hva er det?
Lov meg at du vil høre på meg.
Jeg lover.
De er her allerede, ikke sant?
Fortalte de deg at det var meg?
At det er jeg som tar folk?
Vi fortalte ham at det er du som dreper folk.
Det stemmer.
Begår menneskeofring? Kutter strupen deres?
Ja, jeg gjør det nok i lunsjpausen.
Så kan jeg være engelsklærer
resten av dagen.
Det må stemme.
Hvor er faren min?
Hvordan skal jeg vite det?
Derek, si at du ikke tror på dette.
Vet du hva som skjedde med faren til Stiles?
Nei.
Spør om hvorfor hun nesten drepte Lydia.
Lydia Martin?
Det vet jeg ingenting om.
Så hva vet du?
Jeg vet at disse guttene, uvisst av hvilken forvrengt grunn,
fyller hodet ditt med en absurd historie.
En de ikke kan bevise, forresten.
Hva om vi kan det?
Hva er det?
Sjefen min sa det er en gift og en kur,
så man kan bruke den,
og den kan brukes mot deg.
Misteltein?
Derek, vent!
- Du trenger meg. - Hva er du?
Den eneste som kan redde søsteren din.
Ring Peter. Ring ham!
Ikke bra. Hun mister stadig bevisstheten.
Hun kaster opp svart blod sammen med en annen urovekkende substans.
Misteltein.
Hvordan visste du det?
Derek, hva gjør du?
Livet hennes er i mine hender!
Stopp. Derek, stopp!
Stilinski, du finner ham aldri.
Derek.
Derek!
Det stemmer.
Dere trenger meg.
Alle sammen.
Jeg gjør ikke dette fordi jeg må.
Jeg vil det.
Jeg kan fortsatt løpe,
og det blir vanskelig å stoppe meg.
Men jeg vil ikke at søsteren din dør.
Jeg gjør bare hva jeg måtte.
Hold kjeft.
Du må høre hele historien, Derek.
Du må få vite hvor sterk forbindelse vi har.
Slutt å snakke.
Jeg vet ikke, det er noe som føles galt her.
Vi beviste det for Derek,
men blikket hans sa at han ikke brydde seg.
Som om alt gikk etter planen.
Du så det, ikke sant?
Hva er det?
Du har klør, jeg har et balltre.
Scott!
Hva gjør du her? Sykehuset evakueres.
- Vi er her for Cora. - Hva, alle sammen?
Hvorfor har Stiles balltreet mitt?
Bare stol på meg, mamma. Du må komme deg ut herfra.
Med én gang.
Bygget skal være tomt om 30 minutter.
Det kommer to ambulanser på baksiden.
De kommer om 10 og 20 minutter. Cora må kjøre med en av dem.
De plukkes opp i kjellergarasjen.
- Forstått. - Ok.
Du trenger ikke ha meg i bånd, Derek.
Jeg skal hjelpe til.
Derek.
Vi har et problem.
Stort problem.
Hjelp meg.
Ethan, Aiden, stopp!
Dere vet ikke hva dere gjør.
Det er bare henne vi vil ha.
Alle evakuerer denne veien, og hold dere rolige!
Går det bra?
Fint... Jeg er så lei for det.
Ikke stopp!
Stiles!
Jeg får ikke tak i Derek eller Scott. Hva med Lydia?
Hun har skader på halsen.
De frakter henne ned til sentrum
fordi Beacon sykehus blir evakuert.
- Er stormen så ille? - Den blir det.
Jeg overhørte en tekniker si at generatorene
kan være for gamle hvis strømmen forsvinner.
Beacon sykehus.
Det er der Cora er, ikke sant?
Jeg skal kjøre dere to hjem.
Nei, jeg må til sykehuset. Kan ikke forlate Cora hos Peter.
Isaac.
Jeg kjører.
Takk, ms. McCall.
Du er ham, ikke sant?
Ham?
Skurken.
Du skulle bare ha visst.
Du nølte.
Jeg trakk meg. Det er en forskjell.
De beskytter henne.
De har ikke noe valg!
Det har ikke vi heller!
Hvis alle disse ofrene og likene hoper seg opp,
hvis det gir henne makt til å kvitte seg med oss,
så må vi ta alle sjanser vi kan for å bli kvitt henne.
- Hvor er tøffingen? - I nærheten.
Hva med ms. Blake?
Hva mener du? Hva skal det bety? Er hun borte?
- Scott, tuller du? - Stille.
Meg stille? Gir du meg ordrer nå?
Når den psykotiske massedrapskjæresten din,
den andre du har datet, har faren min
fastbundet et sted for å bli et rituelt offer?
Stiles, de er fortsatt der ute.
Og de vil ta henne, ikke sant?
Det betyr at vi ikke har henne heller, så både pappa og Cora er døde!
Ikke ennå.
Er hun virkelig døende?
Hun blir definitivt ikke bedre.
Det må være noe vi kan gjøre. Vi må hjelpe henne.
Det kan dere ikke.
Bare jeg kan.
Jeg kan redde henne,
og jeg kan fortelle dere hvor sheriffen er.
Men det er en flokk alfaer på sykehuset som vil drepe meg.
Så jeg skal hjelpe dere,
men bare når jeg er trygt ute herfra.
Bare da.
- Vent, Derek! - Hun prøvde å stikke av.
Jeg prøvde å ikke bli drept. Du kan ikke klandre meg.
Hvis du vil vise at du er god, så leg henne.
Ikke før jeg er trygg.
Jeg melder meg frivillig til en annen form for overtaling.
- La oss torturere henne. - Greit for meg.
Kan jeg få deres oppmerksomhet?
Mr. Deucalion...
Unnskyld meg, bare Deucalion,
anmoder at du bringer kvinnen ved navn Jennifer Blake
til akuttmottaket.
Gjør dette, så kan alle andre dra. Du har 10 minutter.
- Han vil ikke skade henne. - Hold kjeft.
Han vil ikke det!
Scott, du vet hvorfor.
Fortell dem at det er sant.
Hva mener hun?
Du er ikke den eneste han ønsker i flokken sin.
Ser ut som om evakueringen er over.
Lukter du noe?
Nei, ikke i dette regnet.
Deucalion ønsker ikke bare en alfaflokk. Han vil ha perfeksjon.
Det betyr å legge til den sjeldneste alfaen i rekkene.
En sann alfa.
Hva er det?
Den typen som ikke trenger å stjele sine krefter fra andre.
En som kan reise seg ved sin egen viljestyrke.
Vår lille Scott.
Det spiller ingen rolle.
Hun må uansett ut herfra.
- Scott, mora di... - Mora mi
sa det kommer en ambulanse om 20 minutter.
Vi har ikke vært her så lenge.
Så hvis vi kommer ned til garasjen
og den siste ambulansen, kommer vi oss vekk.
Tvillingene lar oss ikke bare spasere ut.
- Jeg skal distrahere dem. - Slåss mot dem, mener du.
Hva jeg enn blir nødt til.
Jeg skal hjelpe deg.
Beklager, men jeg drar ingen steder uten deg, Derek.
Jeg skal gjøre det.
Men jeg vil helst ha en fordel der ute.
Hva slags fordel? Mener du et våpen?
Noe bedre enn et balltre.
Hei, vent. Hva med disse?
Vet du hvordan man bruker dem?
- Nei. - Legg dem ned.
Epinefrin?
Det vil bare gjøre ham sterkere.
Hvor sterk?
Greit, karer. La kampen starte.
Jeg er fortsatt her!
Derek, her borte.
Julia.
Det er deg.
Du kan ikke ta henne alene.
Derfor løper vi.
Vent! Heisen!
Takk.
Det var mer enn hjelpsomt.
Hva nå? Hva vil du med meg?
Deg?
Du er mitt tegn på velvilje.
Hva?
Gå og finn sønnen din.
Gjør deg selv en tjeneste, Melissa.
Vær forsiktig der ute.
Ok. Det går bra med oss. Går det bra med deg?
Hvorfor ser det ut som om du ikke puster?
Fordi du ikke puster?
Nei, kjære vene. Hvorfor puster du ikke? Kom igjen.
Ok.
Du kan klare dette. Kom igjen, vipp hodet bakover.
Fingrene på haken. Tøm halsen.
Flott. Jeg ser ingenting.
Ok, greit, så...
Bare klyp nesen og blås.
Kom igjen, Cora.
Hvis du tenker på serveringsluken,
sperres den fra utsiden, så du må ødelegge den.
Da ender du opp med å lage mye bråk,
så de får vite hvor vi er.
Kali vet det allerede.
Ikke nødvendigvis. Hun så at vi gikk inn,
men vet kanskje ikke at vi ikke gikk ut.
Kommer jeg meg igjennom, kan vi gå til en annen etasje.
Ellers så ender du opp med å kjempe mot dem alene i heissjakten.
De river av meg hodet før du rekker å få inn et slag.
Da må noen få i gang reservegeneratoren igjen.
Kom igjen.
Kom igjen, Cora.
Kom igjen, pust.
Kom igjen, Cora, pust.
Neste gang leppene mine berører munnen din,
håper jeg du er våken.
Det varte ikke særlig lenge.
SKITTENTØY KUN AUTORISERT PERSONALE
De tvillingene begynner å gjøre meg forbannet.
Hvordan skal vi komme oss forbi dem?
Hvis vi lar dem fortsette å banken livskiten ut av oss,
blir de slitne og gir opp.
SKITTENTØYSSJAKT
Du kunne vel ikke ha ventet 10 sekunder?
De kom seg vel ikke ut?
"Ikke dra noe sted. Er på vei."
Bare hold ut litt til, ok?
Hvis noen kan få oss ut av dette, er det Scott.
Kan ikke tro at jeg nettopp sa det.
Det pleide faktisk å være jeg som sto for planen.
I det minste en plan B.
Nå vet jeg ikke. Nå tror jeg du kanskje hadde rett.
Kanskje vi er ganske ubrukelige.
Kanskje alt vi egentlig gjør, er å dukke opp og finne likene.
Jeg vil ikke finne min fars lik.
Du er lettere å snakke med når du er helt bevisstløs.
Jeg tar det som et tegn på at du er litt bekymret.
Hold deg nær meg.
- Jeg tror jeg hørte noe. - Hvor?
Under oss.
- Stiles! Åpne døren! - Svarte.
Unnskyld.
Hjelp meg å få ham inn.
Hvor er Derek og Jennifer?
Jeg må hente dem og mamma.
Ok, to problemer.
Kali har nøklene til denne greia,
og jeg så nettopp tvillingene.
Bli her.
Hvor er hun?
Vi prøver å ikke skade deg.
- Prøv hardere. - Hei!
Jeg vil gjerne prøve noe.
Kom deg opp, vennen!
Kom igjen.
Er det noe?
Derek, jeg vet hva du tenker.
At jeg utnytter deg,
at alt som har skjedd mellom oss, er en løgn,
eller at jeg er ond.
En drittkjerring.
Men jeg håper du ikke tenker
den mest overfladiske tanken.
"Er det hennes egentlige ansikt?
Det oppkuttede, skamferte ansiktet som ble avslørt av mistelteinen.
Er det slik hun egentlig ser ut?"
Du skulle beholdt moren hans.
Sier du det?
Du er svak for ham.
Jeg har en investering jeg prøver å la modnes.
Hvis du vil snakke om svakheter,
så la oss snakke om Jennifer Blake.
Eller... Hva var det hun het igjen?
Julia.
Julia Baccari.
Det var navnet mitt.
Jeg bryr meg ikke.
Jeg burde nok ha endret det til noe med forskjellige forbokstaver.
Jeg har lest et sted at folk alltid velger dekknavn
som ubevisst er en avledning av deres opprinnelige navn.
Det er for å ikke gi fullstendig slipp på identiteten,
siden navnet er så sterkt knyttet opp mot en selv.
Vet du noe annet som er det?
Ansiktet.
Det som er ment å stirre tilbake på deg i speilet.
Ikke en oppkuttet grusomhet man ikke kan gjenkjenne.
Jeg bryr meg fortsatt ikke.
Men jeg tipper du er nysgjerrig.
Du lurer nok på nøyaktig hva som skjedde.
Du var en utsending.
De prøvde å drepe deg sammen med resten av flokken.
Mysteriet er oppklart.
Jeg var Kalis utsending.
Det var meg hun ikke klarte å drepe.
Jeg forsto ikke hvorfor jeg måtte drepe henne også.
Hun var harmløs.
Men jeg gjorde det fordi du ville det.
Jeg gjorde alt du ba meg om for å være med i flokken.
Du gjorde det for å være sammen med Ennis,
så ikke skyld på meg.
Og hva harmløs angår,
hvor harmløs ser hun ut nå?
Jeg trodde hun var død.
Gjorde du?
Spør du meg
om det kanskje var et øyeblikks usikkerhet?
At da jeg gikk vekk og trodde hun var død,
så snudde jeg meg kanskje?
Kanskje jeg så henne der, ligge helt stille,
men jeg fokuserte på hørselen min.
Lyttet til lyden av hjertet som fortsatt slo,
at hun ennå kjempet for livet, og jeg tenkte:
"Jeg kan gå tilbake og fullføre det,
eller jeg kan la noen jeg elsker, dø i fred."
Og kanskje jeg bare gikk videre.
Hjertet mitt blør for deg, Kali.
Hennes kunne åpenbart ha blødd litt mer.
I årevis var nemetonens kraft så godt som borte,
som en døende glo fra et utbrent bål.
Men noen få måneder tidligere
skjedde det noe
som fikk den gloen til å gløde litt sterkere.
Noe som ga den en ny livsgnist.
Et jomfruoffer.
Du visste ikke hva du gjorde på den tiden,
men å drepe Paige i den potetkjelleren,
å ofre henne der, ga ny kraft til nemetonen.
Du ga den nye krefter.
Du ga meg nye krefter.
Akkurat nok til å holde ut litt lenger.
Lenge nok til å bli funnet.
Hun puster fortsatt.
Han lot meg bare gå, sa det var et tegn på velvilje.
Ingen annen grunn.
Han hadde nok en grunn.
Jeg tror ikke han gjør noe uten en grunn.
Om det betyr at jeg bør fortsette å være vettskremt,
så slapp av, det skal jeg klare.
Misteltein er viktig for druider,
men kan du myten om hvorfor folk kysser under mistelteinen?
Nei.
Det er en norrøn myte.
Balder, Odins sønn, var høyest elsket av de andre gudene,
så høyt at de ville beskytte ham mot alle farene i verden.
Moren hans, Frigg, fikk
ild og vann, metall, stein, og alle levende ting til å avlegge en ed
om at de aldri skulle skade Balder.
Ved en sammenkomst testet de ham.
Steiner, piler og flammer ble kastet mot ham.
Ingenting virket.
Men det var en gud som ikke var like begeistret for Balder.
Den ondsinnede guden Loke.
Loke oppdaget at Frigg hadde glemt å spørre mistelteinen,
en liten, tilsynelatende harmløs plante,
som ble totalt oversett.
Loke laget en pil av misteltein, og den drepte Balder.
Frigg ble helt knust.
Hun påla at misteltein aldri mer skulle brukes som et våpen
og at hun ville gi et kyss til alle som gikk under den.
Så nå henger vi misteltein over døren ved høytidene,
så vi aldri igjen skal overse den.
Vi var de som ble oversett,
utsendingene.
Det var en tabbe som Deucalion og alfaene aldri skulle ha begått,
for jeg har også fått avlagt en ed.
Av jomfruer og krigere,
fra helbredere, filosofer og voktere,
om å låne meg kreftene deres så jeg kunne lære disse monstrene
at deres avskyelige handlinger aldri ville bli oversett.
Du har drept uskyldige.
Det har du også.
Jeg kjenner den ekte øyenfargen din, Derek.
Og jeg vet hva den betyr.
Jeg ber deg ikke bare om å redde livet mitt.
Jeg ber deg om å redde alle de noensinne vil skade igjen.
Du kan ikke slå dem.
Er du sikker på det?
Boyd spurte deg like før han døde
om hva som skjer med en varulv ved en måneformørkelse.
Du fikk ikke sjansen til å svare ham,
men du vet det, ikke sant?
Hva skjer, Derek?
Ved en full måneformørkelse?
Vi mister alle kreftene våre.
- De er altså fanget? - Riktig.
Vi får dem ikke ut uten å få tilbake strømmen.
Men vent, hvis strømmen kommer tilbake,
så hører de vel at heisen går?
Så angriper de Jennifer og Derek når den stopper.
Vi kan ikke slåss mot dem.
- Du har oss nå. - Det er for farlig.
De vil drepe henne, og om hun dør,
kan vi ikke gjøre noe for Stiles' far eller Cora.
Jeg vet ikke engang hvilken lærer dette er.
Det er hun med brunt hår.
Og hun er ganske sexy.
Nei, det er... Bare en observasjon.
Jeg har en idé.
Hva gjør de?
Pønsker på noe.
Vi har en plan.
Allison Argent Innkommende anrop
- Er du klar? - Ja.
Du er vel ikke nervøs?
Ser jeg nervøs ut?
Nei, ikke i det hele tatt.
- Så han nervøs ut? - Vettskremt.
Ja, jeg kan fortsatt høre deg svært godt.
Bare gå så snart du ser dem, ok?
Ja, det er forstått.
Jeg tror ikke de er i denne etasjen.
Kom igjen. Herregud.
Derek, se på meg.
Greit, kom igjen!
- Jeg har henne. - Ok, lukk døren.
Signatur Forelder eller foresatt
Stiles, kom igjen!
Foresatt
Forelder
Stiles!
Mamma.
Scott! Vent!
- Kom igjen, vi må gå. Kjør, din idiot. - Jeg kan ikke. Ikke uten Scott.
Vil du at Argent også skal dø?
Ta et valg!
I himmelens navn! Kjør!
Greit!
Mamma!
De er borte.
Voktere, Scott.
Om du var hos meg, kunne jeg fortalt deg hva det betyr.
Jeg kunne ha advart deg.
La meg hjelpe deg, Scott.
La oss hjelpe hverandre.
Hjelp meg å ta henne,
så hjelper jeg deg å få moren din og Stiles' far tilbake.
Scott.
Scott, ikke gjør dette. Ikke bli med ham.
Jeg vet ikke hva jeg ellers kan gjøre.
Nei, det...
Scott, det må finnes noe annet.
Vi har alltid en plan B.
Ikke denne gangen.
Scott.
Jeg skal finne faren din.
Jeg lover.
Scott!
Hei.
Går det bra?
Herregud, hvor er vi?
Jeg vet ikke.
Ser ut som en potetkjeller,
men hun kalte det noe annet.
Hun kalte det en
nemeton.