Tidligere på Teen Wolf...
Fullmånen er i morgen natt.
Det er en måneformørkelse. Vi blir alle kraftløse.
- Hva gjør du? - Beklager.
Det kaller jeg offer.
Jennifer. Hun har alle tre nå.
Finn nemetonen.
Du, Allison og Stiles må være ofre.
Det vil være et slags mørke rundt hjertene deres.
Hva betyr det?
Jeg vet ikke. Det er bare noe jeg tegnet med fingrene.
Herregud...
Skal vi virkelig gjøre dette?
Du klager alltid over at det ikke skjer noe her i byen.
Jeg ville hvile godt før treningen i morgen.
Stiles! Vent! Stiles!
Vent. Den lille røveren tilhører meg.
Pappa, står til?
Da, unge mann, skal jeg følge deg tilbake til bilen.
Faren din er en vel ansett sikkerhetskonsulent
og en autorisert våpenforhandler.
Ikke akkurat en ni til fem-jobb.
Arbeidstiden vil alltid være slik.
Jeg forstår det. Det er bare rart
når han stikker ut midt på natten,
med en skipssekker fulle av automatvåpen...
Mamma, se opp!
Du drepte ham nesten.
Han løp rett ut i veien.
Ok, vi må dra tilbake.
Tilbake?
Hva om han er skadet?
Mamma, snu.
Mamma!
Allison!
Greit, det holder. Tilbake i bilen.
- Hva? - Jeg så det. Jeg vet hvor det er.
Ja, vi passerte det. Det var en stubbe.
Et stort tre. Ikke så stort nå lenger.
Det var hogd ned. Men det var fortsatt veldig stort.
Den natten vi lette etter liket.
Ja, da du ble bitt av Peter.
Jeg var i bilen sammen med mamma. Vi traff nesten noen.
Det var meg. Dere traff nesten meg.
Vi kan finne det.
Hva er det?
Dere var lenge borte.
Hvor lenge er lenge?
Seksten timer.
Har vi vært i vannet i 16 timer?
Og fullmånen stiger om mindre enn fire.
Det går bra med deg.
Det er bedre med meg enn med deg nå.
Bare på grunn av deg.
Forhåpentligvis ikke til ingen nytte.
Månen stiger, Derek.
Du har ikke mye igjen på batteriet,
og det er en fulladet alfa på vei for å rive deg i filler.
Jeg er klar igjen om noen timer.
Det håper jeg virkelig,
for noen timer er alt du har.
Nei, du blir ikke med dem tilbake.
Jeg har en avtale med Deucalion.
Høres ikke det ut som en avtale med djevelen?
Hvorfor spiller det noen rolle?
Jeg tror ikke vi kan slå Jennifer uten deres hjelp.
Han stoler mest på deg. Si at han tar feil.
Jeg vet ikke om han gjør det.
Slik omstendigheter krever iblant
at man slutter seg til folk som vanligvis er fiender.
Skal vi stole på ham,
fyren som kaller seg "døden, verdens ødelegger"?
- Skal vi stole på ham? - Jeg ville ikke stolt på ham.
Men du kan bruke ham til din fordel.
Deucalion er kanskje fienden,
men han kan også være agnet.
Jeg leter etter Lydia.
Hva vil du?
Jeg trenger hjelp.
Med hva?
Å hindre broren min og Kali
i å drepe Derek.
Virker den?
Ikke stort lenger.
Flere som kjenner en uutholdelig kløe de ikke kan klø?
Ikke før du sa noe, men nå gjør jeg det, ja.
Kommer hun faktisk ned hit og kutter strupen på oss alle?
Nei.
Først kommer hun ned og kveler oss, og så kutter hun strupen vår.
Det er bare vinden.
Vi vet om måneformørkelsen,
så jeg tror ikke Kali sitter og venter til kampen blir jevn.
Hun kommer.
Broren min blir med henne.
Godt nok for meg. Derek?
- Vil du at jeg skal løpe? - Nei.
Jeg vil at du skal bli slaktet av en alfa med en psykotisk fotfetisj.
Selvsagt vil jeg at du skal løpe!
Sprint, galopper, spring for pokker ut av denne byen.
Hvis du vil kjempe og dø for noe, er det greit for meg.
Men gjør det for noe meningsfylt.
Hvordan vet dere at jeg vil tape?
Det gjør vi ikke.
Men hun har nok en anelse.
Ikke sant, Lydia?
Jeg vet ingenting.
Men du føler noe,
ikke sant?
Hva føler du?
Det føles som om
jeg står på en kirkegård.
Bare ta hva som helst.
Stiles, jeg lukter ikke på din fars undertøy.
Sokker? Ok, jeg kan lukte på sokkene.
Hva med meg?
Se hva du finner i pappas skap. Noe med en sterk lukt.
Litt av et arsenal faren din har her, unge dame.
Scott.
Hva gjør du her?
Følger ett av de eneste sporene jeg har.
Siden jeg ikke vet hvor du har vært, kan du vel sette deg? Vi kan ta en prat.
Du også, Isaac.
Hvordan vet du navnet mitt?
Navnet ditt er av de få tingene jeg vet.
For å være ærlig, resten av det som foregår her,
får meg til å snuble i mørket,
selv ved det minste spor.
Om du sier at du ikke har en anelse,
så lærte jeg det for lenge siden.
Jeg håper å unngå pinligheten
ved å dra min egen sønn inn i et avhørsrom.
Det håper jeg virkelig.
Hvor er han?
Jeg tror han sa han skulle ut og handle og gjøre noen ærender.
En vanlig ettermiddag for varulver.
Hvem tror du at du snakker til?
Noen som desperat trenger pedikyr. Jeg kan gjerne gi deg en henvisning.
Jaså?
Ikke ring før du er minst 15 mil unna.
Kjør!
Jeg skal ikke lyve.
Jeg er mer enn urolig, ikke bare for antall savnede foreldre,
men at det er Stiles' far, din far og din mor.
Begge mine er døde.
Spar tenåringsapatien deres til lærerne deres.
Dere tre vet mer enn dere sier,
og jeg holder dere her hele natten om nødvendig.
Tar noen oppdraget sitt litt for seriøst?
Hun er ikke problemet.
Kanskje problemet er hvor lojaliteten ligger.
Herregud! Er dette i ferd med å bli voldelig?
Sannsynligvis.
Så, hvem vil først?
Det stemmer, Kali. Se på meg.
Se på ansiktet mitt.
Aner du hva som kreves for å se slik ut?
For å se normal ut?
Jeg bryr meg ikke.
Det krever kraft.
Kraft som dette.
Jeg...
Jeg skulle ha...
Jeg skulle ha revet av deg hodet!
Hva er det treneren liker å si? Jo større de er...
Du kan ikke holde oss her.
Ikke uten en slags fullmakt.
Jeg har et skrivebord fullt av skjellig grunn.
Faren min er en vel ansett sikkerhetskonsulent
og autorisert våpenforhandler.
Det betyr at han eier noen våpen.
Som denne 80 kilo tunge armbrøsten.
Eller denne marinekampkniven i karbonstål.
50-kaliber AE Desert Eagle.
Røykgranat med ringtennsats.
Gå!
Vent, Scott!
Kom igjen!
Hva er det du vil?
Jeg vil at du skal gjøre det du gjør best, Lydia.
Jeg vil at du skal skrike.
Hva pokker var det?
Lydia.
Vi må dra tilbake.
BEACON HILLS RESERVAT INGEN ADGANG I MØRKET
- Går det bra? - Jeg vet ikke hva jeg skal si.
Jeg kom ikke på noe. Men det du gjorde, var fantastisk.
Jeg har ikke hørt noe fra Stiles. Du?
Jeg forstår det ikke.
Greit. Vi kan ikke vente på ham. Kom igjen.
Er vi ikke litt sent ute, Scott?
Vi ble litt forsinket. Hvor er de andre?
De er opptatte med andre ting.
Så da er det bare oss to mot henne?
Jeg tror det vil overraske deg hvor bra vi blir sammen.
Ok, hent Stiles og dra til potetkjelleren.
Vi oppholder Jennifer lenge nok til å få dem ut.
Hvordan skal dere klare det?
Jeg har en plan.
Gjorde du dette for meg?
For oss. For alle som har blitt deres offer.
Slutt å snakke til meg som en politiker.
Slutt å prøve å overbevise meg om din sak.
Greit. Jeg skal overbevise deg om en annens.
Scott.
- Du kan redde moren hans, Stiles' far. - Hvordan?
Jeg trenger en vokter.
Den rollen kan fylles av de tre foreldrene jeg ble tvunget til å ta,
eller av deg.
Jeg kan ikke hjelpe deg. Jeg er ikke engang en alfa lenger.
Du må bare hjelpe meg å få Deucalion
på rett plass til rett tid.
Du drepte nettopp tre av dem alene. Hva trenger du meg til?
Du har ikke sett ham på hans sterkeste. Det har jeg.
Og hvis han har Scott med seg, har jeg ikke en sjanse.
Med mindre jeg har deg.
Derek, ikke stol på henne.
Formørkelsen er til min fordel.
Men måneformørkelsen vil bare vare i 15 minutter.
Det er den tiden jeg har. Det er ingen vanskelig avgjørelse.
Hjelp meg å drepe ham og la de andre leve. Bare hjelp meg.
Sikker på at vi går i riktig retning?
Jeg vet vi er i nærheten.
- Kan du lukte noe? - Jeg prøver, men klarer ikke...
Jeg hører noe.
Det er en sender. En av faren din sine.
- Sikker? - Det må det være. Kom igjen.
Kom igjen.
Allison.
Takk og lov!
Du fant oss.
- Hvor er Stiles? Hvor er sønnen min? - Og Scott?
De kommer. De er på vei for å hjelpe.
Ok.
Vi må stikke.
Lydia, vi kan skaffe hjelp.
- Fra hvem? - Vet ikke, men vi kan ikke bli her.
De er i live.
Du sa du hadde en plan?
På den første dagen sin sendte Jennifer en melding til oss alle.
Det var den siste setningen i Joseph Conrads Mørkets hjerte.
Jeg har også en melding til henne.
NEDTELLING TIL FORMØRKELSEN DAG - TIM - MIN - SEK
Ny MMS fra Scott McCall
Videoer
Ser du dette symbolet?
Det er et symbol på hevn.
Du snakker om balanse, om å redde folk.
Vi vet hva du egentlig vil. Og nå vet du hvor du finner oss.
Fort deg!
Kom igjen, vi må stikke!
Cora, grip det bordet. Grip hodet hans.
- Hold ut. - Ta hånden hans.
- Kan du redde dem? - Bare om de begynner å lege seg selv.
Hva gjør du?
Dette kan være vanskelig å tro, men jeg prøver å hjelpe deg.
Som bror mot bror.
Dette er så amerikansk.
Er du klar, Jennifer?
Har du samlet plantene dine?
Bedt til dine gamle guder og eiketrær?
Kanskje kuttet en babystrupe?
Skal vi vise dem
hvorfor du måtte ofre ni uskyldige personer bare for å møte meg?
Eller er det 12 nå?
Det er blokkert.
Hva ser du?
Noe?
Se opp!
Isaac!
Melissa! Gå!
Drep henne.
Gjør det.
Drep henne nå.
Foreldrene dine dør. Hører du den stormen?
Hun begraver dem i live.
Det er hennes forbindelse til jordstrømmene.
Drep henne, så slutter det.
Det slutter ikke. Ikke med meg.
Han får deg til å drepe alle du elsker. Det er slikt han gjør.
De dør, Scott.
Moren din, og dine beste venners foreldre.
Drep henne, så er det over.
Bli alfaen du var ment å være.
Bli en drapsmann.
De er ikke døde ennå.
Og hvem skal redde dem? Vennene dine?
Flokken min.
Ser jeg syner, eller blir dette stedet mindre?
Kanskje du bare trenger litt veiledning.
Jeg glemte å si deg noe,
noe som Gerard fortalte meg.
"Deucalion er ikke alltid blind."
Måneformørkelsen har startet.
Å nei.
Jeg klarer det ikke. Jeg kan ikke holde den!
Det er for mye! Den er for tung!
Jeg har alltid sagt at aluminium er bedre enn tre.
Jennifer.
Han vet det ikke.
Vet hva?
Hvordan du virkelig ser ut.
Han vet hva prisen er for å få med Kali i flokken.
Men han har aldri sett prisen du betalte.
Nei. Det har han ikke.
Snu deg mot meg.
Snu deg mot meg!
Hva er dette?
Du ble svak av å lege ham, slik jeg ble av å lege Cora.
Du har ingen krefter de neste minuttene.
Da gjør du det.
Drep ham.
Nei.
Hva?
Som min mor pleide å si: Jeg er et rovdyr,
men jeg trenger ikke være morder.
La dem gå.
Derek.
Dine 15 minutter er over.
Som jeg fortalte deg, Derek, enten deg eller foreldrene.
Da får jeg vel bare ta dem nå.
Om noen minutter er de døde,
og jeg vil ikke trenge en måneformørkelse for å drepe en demonulv.
Du har prøvd dette før, Scott.
Jeg husker at du ikke hadde særlig suksess.
Hvordan klarte du det?
Jeg er en alfa nå.
Slutt med hva du enn gjør for å lage stormen, ellers dreper jeg deg selv.
Jeg blåser i hva det gjør med øyenfargen min.
Det vil ikke forandre fargen min, så la meg gjøre det.
Er det over?
Jeg visste det.
Hva?
Jeg visste du likte meg.
Scott?
Hei. Går det bra?
Ja, det går bra. Med alle sammen.
Hva med deg? Går det bra?
På en måte.
Kan du komme og hente oss?
Ja, selvsagt.
Flott. Ok.
Ta med en stige.
Moren min sa du var en mann med store visjoner.
Vi lar deg gå, for vi håper du kan bli en slik mann igjen.
Men hvis ikke,
så spiller det ingen rolle at du har fått synet tilbake.
For du vil aldri se oss komme.
Tilbake til lageret?
Det er planen.
Hva om jeg har en annen plan?
Deaton sa at det vi gjorde for å finne deg,
kunne trekke ting hit.
Få Beacon Hills til å være et fyrtårn igjen.
Jeg håper ikke det.
Jeg tenker jeg burde bli bedre forberedt,
lære å slåss bedre,
og lære alt du ennå kan lære meg.
Og kanskje noen ting til.
Men vi trenger en ny lov.
"Vi beskytter dem som ikke kan beskytte seg selv."
Jeg vet ikke om han noensinne kommer tilbake.
En del av meg håper det,
men en annen del håper at han kanskje klarer seg
et annet sted.
Pappa ser ikke ut til å skulle dra på en stund.
Men selv om han blir værende,
betyr det ikke at han er velkommen.
Stiles og jeg føler det hver dag. Akkurat som du sa.
Og det får meg til å tenke på sitatet som Jennifer åpnet timen vår med.
For når jeg føler det,
er det som jeg ser "inn i hjertet til et uendelig mørke."
Så hva gjør du i stedet?
Jeg leter etter vennene mine.
Og hva med ms. Blake?
Jeg vet ikke.
Da vi kom tilbake til destilleriet, var liket hennes borte.
Vær så snill!
Du har reddet meg før...
Selvsagt er det deg.
Alle andre lider, men du ender opp som vinneren.
Og nå som Scott er en alfa, kan du stjele det fra ham.
Du blir en alfa igjen.
Igjen?
Jeg er alfaen!
Jeg har alltid vært alfaen!