Aiemmin tapahtunutta:
Yritä muistaa minut jotenkin.
- Jäännös todistaisi Stilesin olemassaolon. - Voimme hakea hänet takaisin.
Viemme kaikki Argentien bunkkeriin.
- Kaikki olisivat turvassa. - He tulivat.
- Missä Gwen on? - Tule!
SAAPUVAT LÄHTEVÄT
Anteeksi.
Missä me olemme?
Olemme juna-asemalla.
Aivan. Tuosta olikin apua. Millä juna-asemalla?
Juna-asemalla numero 137.
JUNA-ASEMA 137
Näitkö, kun tulin tänne?
En.
Miten kauan olet ollut täällä?
Ehkä tunnin.
Tulimme tänne samaan aikaan. Siitä on ainakin kuusi tuntia.
Kuusi tuntiako?
Minne olette matkalla?
Lippuni oli tässä jossain.
Matkustatteko aina työvaatteissanne?
Lähdin varmaan kiireessä.
Onko täällä työntekijöitä?
Seuraavat pysäkit on peruttu. Hollatine, Batten, Bay Burry,
- Deer Ridge, Red Oak, Trenton... - Minne nuo junat ovat menossa?
...Anderson, King Springs.
Anteeksi. Tiedättekö, mikä juna tämä on?
Tietääkö kukaan, minne tämä juna on menossa? Mikä juna tämä on?
Tiedättekö, minne tämä juna menee?
Tietenkin sinä.
Peter? Mitä teet täällä? Miten olet täällä?
Mitä tarkoitat? Olen täällä. Sinä olet täällä.
Olemme kaikki täällä. Pysyttele kaukana minusta, Stiles.
Hei, Peter. Mitä sinä teet?
- Odotan junaani. - Etkö nähnyt äsken sitä?
Nähnyt mitä?
Hevosia? Sidottuja liikemiehiä ja katoavia köysiä?
Näkikö kukaan sitä?
Väistäisitkö vähän? Olet taulun edessä. Haluan tietää, kun junani saapuu.
Odotat siis junaa. Miten tulit tänne?
Taisin tulla taksilla.
Kun näin sinut viimeksi, olit lukittuna Eichen Houseen.
Olin Eichenissa.
Sinun takiasi.
Muisti pelaa. Muistatko, miten pääsit ulos? Päästettiinkö sinut?
- Ei. Sähköt katkesivat, ja minä juoksin. - Niinkö? Sinä juoksit.
Niin se meni. Minä kirjaimellisesti juoksin pois hullujenhuoneelta,
joka piti minua panttivankina.
Takaisin selliisi, Hale. En aio toistaa itseäni.
Et niin.
LIPUNMYYNTI
Miten kauan olen ollut täällä?
Lukituksesta on kolme kuukautta.
Olin kateissa kolme kuukautta. Kukaan ei tullut?
- Aaveratsastajat pyyhkivät ihmisen pois. - Aaveratsastajat?
- Villin jahdin Aaveratsastajatko? - Tiedätkö, mistä puhun?
Tietenkin tiedän, mistä puhut. He tulevat myrskyn mukana.
He ovat luonnonvoima, jota ei voi pysäyttää.
Mutta lupaan, etteivät he pysähtele juna-asemilla.
Pakenin yhdestä vankilasta vain joutuakseni toiseen.
Ja tämä näyttää masentuneen byrokraatin maanalaiselta luolalta.
Täältä on oltava jokin ulospääsy.
Oletko katsellut ympärillesi? Tietääkö kukaan mitään?
Jos tämä on Villi jahti, pakotietä ei ole.
Olemme tuomitut myrskyn keskelle ikuisiksi ajoiksi.
Emme ole myrskyssä, vaan juna-asemalla. Voimme lähteä täältä.
Emme voi lähteä täältä, sillä tätä paikkaa ei ole olemassa.
Mistä sinä puhut?
Beacon Hillsissä ei ole juna-asemaa.
Mitä sinä teet?
Auttaisitko vähän?
Hyvä on.
Mitä hittoa?
- Ei, jatka vain. - Sinä et keksi mitään.
Stiles. Takavasemmalla, nojaa pilariin. Älä katso.
- Käskin olla katsomatta. - Selvä.
Hän katselee meitä.
Entä sitten?
Jokainen täällä on joko tajuton tai katatoninen.
Hän haluaa tarkkailla meitä.
Hei.
- Luojan tähden. - Miksi tarkkailet meitä?
Kokeilitte ovia. Kukaan ei ikinä kokeile ovia.
- Sinä taidat olla kokeillut. - Niitä, jotka aukeavat.
- Olen kokeillut kaikkea muuta. - Et kaikkea.
- Olet yhä täällä. - Sinulla on suunnitelma. Kerro meille.
Kertominen ei tarkoita, että voisitte toteuttaa sen.
Kyllä voimme.
- Hän voi... - Se on suoraan edessänne.
Ette tainneet nähdä sitä?
Näin sen.
Miksi tuhlasit aikaasi juoksemalla ovien läpi?
Kerron miksi. Koska se on osa illuusiota.
Sinua pelottaa.
- He haluavat, että sinua pelottaa. - En pelkää.
- Etkö pysty siihen? Hän ei pysty siihen. - Meidän pitäisi tappaa hänet.
Tai voit vain kävellä sen läpi.
Työnnä minua.
- Mitä sanoit? - Työnnä minua.
Nyt ymmärrät.
Mennään, Stiles.
Aivokurkiainen on suurin valkeasta aineesta koostuva rakenne -
aivoissa, mutta myös silta, joka yhdistää kaikki osat toisiinsa.
Koska kaikki aivojen osat pystyvät kommunikoimaan keskenään,
kognitiivinen ajattelumme voi edetä harppauksin.
Onko kellään kysymyksiä tai kommentteja? Lydia?
Olen täysin samaa mieltä.
Onko jokin ulkona kiehtovampaa -
- kuin ihmismielen rakenne? - Ei.
En usko. Ei.
Hyvä on. Hyvä. Monet uskovat, että aivokurkiaisen ansiosta -
meillä on intuitio.
- Emmekä ole itsekään tietoisia... - Anteeksi, palaan pian.
Käyn katsomassa, onko hän kunnossa.
Tiedättehän te, ettei tunneilla läsnäolo ole vapaaehtoista?
Hei!
Hei! Et saa hinata tätä jeeppiä.
Papereiden mukaan saan. Se on ilmoitettu hylätyksi.
- Ja nyt se ei ole. - Onko tämä sinun autosi?
Onko sillä väliä?
Eipä taida olla.
Se on minun. Minun jeeppini. Kiitos. Siirrän sen, kunhan saan avaimet.
Kaapistani. Kun olette lähtenyt.
- Valitan, kun se on koukussa... - Älä sano "te olette pulassa".
- No, en voi nyt. - Voimme varmasti tehdä jotain.
- Allekirjoitamme jotain, soitamme puhelun? - Maksamme?
Sen irrottaminen maksaa 150. Käteisellä.
Sataviisikymmentä? Tuo ei ole sen arvoinen.
Paljonko sinulla on?
- Paljonko sinulla on? - Anna rahasi minulle.
Minulla on vain 50 dollaria. Ja siinä on tosiaan kaikki.
Tiedäthän sinä, ettei minulla ole avaimia tähän?
Mutta nyt meillä on jeeppi.
Onneksi olkoon, löysit juna-aseman toisen puolen.
- Pääseekö täältä ulos? - Jos pääsisi, me lähtisimme.
Ei kannata mennä kiskoille.
Tuolta pääsee sisään ja ulos.
He tulevat.
Tuostako pääsee ulos? Miten helkkarissa me sen teemme?
- Me hyppäämme. - Hyppäämme, vai?
- Ratsastajien selkään. - Siinäkö kaikki?
Olen ottanut aikaa. Voimme hypätä täältä ennen kuin he lähtevät.
Taidat sekoittaa pronominit. Me emme tee mitään.
Mutta sinun pitäisi ehdottomasti yrittää.
- Haluatteko lähteä? - Haluamme lähteä elävinä.
- Toimiiko se? Paljon voi mennä pieleen. - En voi jäädä. Sekoan tässä paikassa.
Olet käsittänyt tilanteen erinomaisesti. Anna mennä.
- Peter. - He tulevat takaisin.
- Emme voi antaa hänen tehdä tätä. - Entä jos hän on oikeassa?
Keksimme jotain muuta. On pakko olla jokin muu keino.
Ei ole. Olen etsinyt sellaista kuukausia. Tuletteko te?
Saat mennä yksin.
Ei. Anna hänen yrittää.
Onnistu nyt.
Tuo ei tainnut mennä kuten hän oli toivonut.
Hän on kuollut. Näitkö hänen kasvonsa? Hän on mennyttä, usko pois.
- Tiesit, että hän kuolisi. - Enkä tiennyt.
- Oletin. - Olisit voinut varoittaa häntä.
- Hän olisi tehnyt sen silti. Nyt tiedämme. - Tiedämme mitä?
Olemme jumissa täällä.
Kaikki on ohi. Olemme vankeja, sillä tuo oli ainoa ulospääsymme.
- Tai niin he haluavat meidän uskovan. - Mitä?
Mikä teitä teinejä vaivaa? Luuletko olevasi erityinen?
Luuletko, etteivät säännöt koske sinua? Tajuatko? Olemme kuolleita ja kuopattuja.
Rahaa? Se on arvotonta.
- Ajokortti? Luottokortteja? Turhia. - Anna lompakkoni takaisin.
- Avaimet? - Anna avaimeni.
Luulitko ajavasi meidät ulos? Niinkö sinä ajattelit?
Tajuatko? Meitä ei ole olemassa.
Ja meidät on jo unohdettu.
Joku muistaa minut.
Lydia, Scott, Malia, joku. He löytävät minut.
He tulevat hakemaan minua.
Mutta kuka ihme tulisi hakemaan sinut?
Soita minulle, kun tyttöystäväsi kehittävät meille pakosuunnitelman.
Odotan junaa.
Se on luultavasti myöhässä.
Menen tapaamaan lapsenlapsiani. Ketä sinä menet tapaamaan?
En ketään.
Seuraavat pysäkit on peruttu.
Hollatine, Batten, Bay Burry, Deer Ridge,
Red Oak, Trenton, Anderson, King Springs.
Sisäpuhelin.
Ehkä radio?
Teoriasi on naurettava.
Magneettiset häiriöt ja pikselöityneet valokuvat -
eivät tarkoita, että harrastelijaradiolla pääsisi yliluonnollisen esteen läpi.
Aaveratsastajia ei voi nähdä, kuulla tai muistaa.
Jättäisivätkö he tänne laitteen, jolla voit soittaa ystävillesi?
- Siellä sinä olet. - Kuulitko sen?
- Mistä se tulee? - Täältä päin.
BEACON HILLSIN HIGH SCHOOLIN CYCLONESIN KOTI
Se tulee sisältä.
- Jättikö joku avaimet sisälle? - Riko se.
Rauhassa vain. Ei kiirettä.
Vaakalaudalla ovat vain todisteet olemassaolostamme, ja ne häviävät pian.
- Ikuisiksi asioiksi. - Tuo ei auta.
Jos pidät kirjaa, olen pelastanut sinut jo kahdesti.
Miksi se loppui?
Sillä ei ole väliä.
PÄÄKYTKIN
Siihen täytyy olla jokin syy.
Mitä?
- Saitko vainun? - Sain.
Meidän. Omani ja teidän. Meidän kolmen.
Minunko? En ole ollut tässä jeepissä aiemmin.
En minäkään.
Kyllä me olemme. Emme vain muista sitä.
Luulin, että se juttu olisi loppu.
Parrish tarkisti valmistenumeron. Omistajaa ei ole.
Jeeppi ei ajanut itse itseään tänne.
Kenen puolella olet?
Olen kaikkien puolella.
Hän ei ole todellinen. Usko pois.
Olen menettänyt paljon ihmisiä. En halua kasvattaa sitä pitkää listaa.
Sinun ei ehkä tarvitse. Jos haemme hänet takaisin.
Tämä on vuodelta 1996. Eikä nimeä ole.
Mutta osoite on. 129 Woodbine Lane.
Tunnen sen osoitteen.
En tiedä, mitä sanoisin. En ole nähnyt sitä jeeppiä kohta 18 vuoteen.
- Se on teidän nimissänne. - Se varastettiin.
Miten se päätyi koululle?
Ei hajuakaan. Se oli rämä jo silloin kauan sitten.
Luoja tietää, kuka haluaisi sen nyt.
Ehkä joku hylkäsi sen sinne.
Voiko jeepin historiaa jäljittää varkauden jälkeen?
- Ei. - Ehkä siitä löytyy sormenjälkiä.
Lydia, koskeeko tämä Stilesia?
Etkö ole mennyt jo tarpeeksi pitkälle?
En tiedä, mikä sinua on vaivannut viime aikoina,
mutta voisi olla hyvä hetki puhua äitisi kanssa.
Anteeksi. Olet oikeassa.
Hei, oletko kunnossa?
Olen.
- Anteeksi, voisinko...? - Tietenkin.
Ei kiirettä.
Me maksoimme. Annoin rahaa sen irrotuksesta.
Niin, ja irrotin sen. Nyt minä nostan sen uudelleen.
Miten paljon? Kirjoitan sekin.
Kyse ei ole määrästä. He haluavat sen ulos. Se ei riipu minusta.
Varo, etten siirrä sinua. Nostan sen ylös ja hinaan sen pois.
Autosi on rikki.
Tämä paikka alkaa täyttyä.
- Gwen. - Phoebe? Luoja, olet täällä.
Hetkinen. Tunnen tuon tytön. Gwen. Hän pelaa haavipalloa.
Miten kauan tätä on jatkunut?
Tämä ei ole juna-asema vaan väliasema. Se ei lopu.
Mitä nyt?
Mitä ne paikat ovat? Bannack? Canaan? Tiedän, että tiedät jotain.
Meidän pitää päästä täältä. Kukaan ei ole turvassa.
Täälläkö?
Beacon Hillsissä. Ystäväsi, perheesi, kaikki tuttusi. Heidät viedään.
Minne olet menossa?
- Mitä näit? Mitä se tarkoitti? - Minähän sanoin. He eivät lopeta ikinä.
- Mitä me teemme? - Menen portaalin läpi.
Yksikään ei pääse sen läpi. Sanoit sen itse.
Yksikään ihminen. Olen parempi kuin ihmiset.
Minä paranen.
Stiles, ei tunteilla.
Jos selviydyt, sinun täytyy etsiä ystäväni.
Kerro heille minusta. He eivät muista minua.
- Kerro heille, että olen täällä. - Kun selviydyn,
lähden niin kauas Beacon Hillsistä kuin mahdollista.
Ja jos satun törmäämään johonkin surkeista kavereistasi -
eikä siitä ole vaivaa, saatan mainita nimesi.
Entä Malia?
Kaikki vapaat yksiköt alimmalle tasolle. Alataso pitää saada hallintaan.
Lukitus.
Teet tämän hänen takiaan. Otat riskin palamisesta hänen vuokseen.
Eikä se haittaa minua.
Stiles.
Pidättele heitä.
- Mitä? Miten? - Käytä päätäsi.
Mitä sinä teet?
Mitä hittoa?
- Kuulitteko tuon? - Koko Beacon Hills kuuli.
Kuka se on?
En ole varma, mutta taidan tunnistaa sen.
Mene!
Hei.
- Onnistiko? - Ei.
Hän ei ole karjunut uudestaan. Sain vainun, mutta...
- Siinä on jotain vialla. - Haisee siltä kuin joku palaisi.
- Kuulen sydämenlyönnit. - Kuka se on?
En tiedä, mutta tunnistan tuon hajun. Jopa grillauksen läpi.
Mitenköhän hän joutui tänne? Jälkiä ei ole, eikä tulta.
Luojan tähden.
Peter?
Kuka on Peter?
Peter Hale. Isäni.
Olit aluksi beetani.
Peter.
Hän puri minua. Miten voisin unohtaa hänet?
Miten minä unohdin hänet?
Hänellä on jotain.
Mikä se on?
"Pripyat, Bannack, Canaan, Beacon Hills."
Canaan.
- Älä hukuta sitä. - Tiedätkö, mitä se edes tarkoittaa?
En oikeastaan.
- Haloo? - Odota.
Haloo? Onko siellä ketään? Kuuleeko kukaan?
Stiles?
Oletko siellä, Stiles?
Scott? Lydia? Tekö siellä?
Hyvä luoja, Stiles. Kuulemme äänesi.
Tunnetteko minut? Muistatteko minut?
Stiles, sinäkö se olet? Oletko se oikeasti sinä?
Olen. Muistatko viimeisen asian, jonka sanoin sinulle?
Sinä sanoit...
Sanoit: "Muista, että rakastan sinua."
Oletko kunnossa?
- Missä olet? - Tulemme hakemaan sinut.
Ei. Ette voi. Ette löydä minua.
Mitä... Mitä tarkoitat? Kerro meille, missä olet, niin tulemme...
Muistakaa tämä: Canaan. Teidän pitää etsiä Canaan. Etsikää Canaan.
Stiles?
Tekstitys: Anu Uusitalo