Tidigare i Teen Wolf:
Hitta nåt sätt att minnas mig.
- Ett minne skulle visa att Stiles funnits. - Vi kan få honom tillbaka.
Vi tar dem till Argent-bunkern under jord.
- Där skulle alla vara säkra. - De är här.
- Var är Gwen? - Kom igen!
ANKOMSTER AVGÅNGAR
Ursäkta mig.
Förlåt, var är vi?
På tågstationen.
Jaha. Tack, det hjälpte.
Men exakt vilken tågstation?
Tågstation nummer 137.
TÅGSTATION 137
Såg du mig komma in?
Nej.
Hur länge har du varit här?
En timme?
Vi kom hit samtidigt.
Det har gått minst sex timmar.
Sex timmar?
Vart ska du?
Jag hade en biljett här någonstans.
Reser du alltid i jobbkläder?
Jag måste ha haft bråttom.
Vet du om någon jobbar här?
Följande destinationer har blivit inställda.
Hollatine, Batten, Bay Burry,
- Deer Ridge, Red Oak, Trenton... - Ursäkta, vart går de tågen?
...Anderson, King Springs.
Ursäkta, vet du vilket tåg det här är?
Vet nån vart det här tåget ska? Vet du vilket tåg det här är?
Vet du vart tåget är på väg?
Det skulle tvunget vara just du.
Peter? Peter, vad gör du här? Hur kan du vara här?
Vadå hur jag kan vara här? Jag är här. Du är här.
Vi är alla här. Håll dig för helvete undan nu, Stiles.
Du, Peter. Peter. Vad gör du?
- Jag väntar på mitt tåg. - Såg inte du det där nyss?
Såg vad?
Hästarna? Affärsmännen som var bundna med rep som magiskt löstes upp?
Ursäkta, var det någon som såg det?
Ursäkta? Du står i vägen för tavlan.
Jag vill veta när tåget kommer.
Okej, så du väntar på ett tåg. Hur tog du dig hit?
Jag tog säkert en taxi.
Senast jag såg dig blev du inlåst på Eichen House.
Jag var på Eichen
på grund av dig.
Du har bra minne. Minns du hur du tog dig ut? Blev du utskriven?
- Nej. Strömmen gick och jag bara stack. - Du stack? Bara sådär?
Bara sådär.
Jag bokstavligen sprang från sinnessjukhuset som höll mig fången.
Hale, gå tillbaka till din cell.
Jag tänker inte upprepa mig.
Nej, det stämmer.
BILJETTER
- Hur länge har jag varit här? - Det är tre månader sen nedlåsningen.
Var jag borta i tre månader och ingen letade?
- Det är så Ghost riders raderar dig. - Ghost riders?
- Ghost riders i Wild hunt? - Vet du vad jag pratar om?
Det är klart att jag vet. De rider med blixten.
De är en ohejdbar naturkraft.
Jag försäkrar dig, de gör inga depåstopp på järnvägsstationer.
Jag har flytt ett fängelse bara för att hamna i ett nytt.
Och det här ser ut som en deprimerad byråkrats underjordiska håla.
Det måste finnas en väg ut härifrån.
Har du kollat runt? Pratat med nån som vet nåt?
Om det här är Wild hunt går det inte att fly.
Du och jag är dömda att rida ut stormen för evigt.
Vi är inte i stormen, vi är på en tågstation. Vi kan ta oss ut.
Vi kan inte ta oss ut eftersom det här stället inte är verkligt.
Vad pratar du om?
Beacon Hills har ingen tågstation.
Vad håller du på med?
Kan du hjälpa till?
Okej.
Vad i helvete?
- Nej, fortsätt du. - Du kommer inte med några förslag själv.
Stiles.
Bakom min axel, lutad mot pelaren. Titta inte.
- Titta inte, sa jag. - Ja.
Han kollar på oss.
- Ja, och? - Och?
Alla här är i koma eller katatoniska.
Han verkar vilja hålla ett öga på oss.
Hör du.
- Herregud. - Varför tittar du på oss?
Ni testade dörrarna.
Ingen testar nånsin dörrarna.
- Det verkar du ha gjort. - De som jag kan öppna.
- Jag har testat allt annat. - Inte allt. Du är fortfarande här.
Du verkar ha en plan. Berätta för oss om den.
Jag kan berätta, men det betyder inte att det går.
Åh, vi kan nog.
- Han kan... - Den är framför näsan på er.
Ni såg den inte, eller hur?
Jag såg den.
Varför slösade du då tid på att springa genom dörrar?
Det kan jag berätta. För att allt är delar av illusionen.
Ni är rädda.
- Och de vill att ni ska vara rädda. - Jag är inte rädd.
- Du kan inte, eller hur? Han kan inte. - Vi borde döda honom.
Eller så går du bara igenom den.
Knuffa mig.
- Vad sa du? - Knuffa mig.
Nu förstår du.
Stiles. Stiles, kom igen.
Hjärnbalken är inte bara den största vita substansen i hjärnan,
utan också bron som förenar alla delar med varandra.
Förmågan hos alla delar av hjärnan att kommunicera och samarbeta
hjälper oss att ta steg i vårt kognitiva tänkande.
Några frågor, tankar eller insikter?
Lydia?
Jag håller helt med.
Är något utanför mer spännande
- än den mänskliga hjärnan? - Nej.
Jag tror inte det.
Nej.
Okej.
Bra. Många ger hjärnbalken äran
för att vi har en intuition, en magkänsla.
- Inte ens vi själva är medvetna... - Förlåt, jag kommer strax.
Jag ska se om allt är bra med henne.
Ni vet väl att lektioner inte är frivilliga?
Hallå!
Hördu! Du kan inte bärga den här Jeepen.
Jo, det har jag papper på. Den är anmäld som övergiven.
- Inte nu längre. - Är det ditt fordon?
Spelar det nån roll?
Det låter inte så.
Den är min.
Min Jeep.
Tack. Jag ska flytta den när jag får tag i nycklarna.
Från mitt skåp. När du har åkt.
- Tyvärr, när den väl sitter på kroken... - Säg inte "så är du fast".
Det kan jag inte nu.
Det måste finnas nåt vi kan göra.
- Skriva på något? Ringa någon? - Betala någon?
Jag släpper den för 150 dollar i kontanter.
Hundrafemtio? Den är inte ens värd så mycket.
Hur mycket har du?
- Hur mycket har du? - Ge mig dina pengar.
Allt jag har är femtio dollar och då menar jag allt.
Du förstod väl att jag inte har några nycklar till den?
Men nu har vi en Jeep.
Grattis, du har hittat en till del av spökstationen.
- Är det här vägen ut? - Vore det det, skulle vi sticka.
Ni bör hålla er ifrån spåret.
För det är både vägen in och ut.
Nu kommer de.
Är det vägen ut? Hur i helvete ska vi klara av det?
- Vi hoppar. - Hoppar?
- Upp på ryggen på Riders. - Är det allt?
Jag har tagit tid. Vi kan hoppa härifrån.
Jag tror att du blandar ihop dina pronomen. Vi ska inte göra nåt alls.
Men du borde absolut testa.
- Vill ni ta er ut? - Vi vill ta oss ut levande.
Kommer det att funka? Mycket kan gå fel.
Jag kan inte stanna, jag förlorar förståndet här.
Du har fullständig koll på läget. Kör hårt.
- Peter. - Nu kommer de tillbaka.
- Vi kan väl inte låta honom göra det? - Tänk om han har rätt?
Vi försöker att komma på nåt annat. Det måste finnas ett annat sätt.
Jag har letat i månader och det finns inget. Kommer ni?
Nu har du chansen.
Nej, låt honom försöka.
Kom igen nu.
Det där gick nog inte som han hade tänkt.
Stiles, han är död. Såg du hans ansikte?
Tro mig, han är borta.
- Du visste att han skulle dö. - Nej.
- Men jag antog det. - Du hade kunnat varna honom.
- Det hade inte stoppat honom. Nu vet vi. - Vet vad?
Att vi är fast.
Det är över, eftersom det var det enda sättet att komma ut.
- Det kanske är vad de vill att vi ska tro. - Va?
Vad är det med er tonåringar? Ni tror att ni är så speciella.
Tror du inte att reglerna gäller för dig? Fattar du?
Vi är döda och begravda.
Pengar är värdelösa.
- Körkort? Kreditkort? Meningslösa. - Ge tillbaka min plånbok.
- Nycklar? - Ge mig dem.
Hade du tänkt köra oss härifrån? Är det vad du tänkte?
Förstår du inte? Vi finns inte.
Och vi är redan glömda.
Nån kommer att komma ihåg mig.
Antingen Lydia eller Scott, Malia, nån. De kommer att hitta mig.
Okej? De kommer att leta upp mig.
Men vem skulle nånsin leta efter dig?
Ring när dina små älsklingar trollar fram en plan för att komma härifrån.
Jag väntar på ett tåg.
Ja, det är nog försenat.
Jag ska besöka mina barnbarn.
Vem ska du träffa?
Ingen.
Följande destinationer har blivit inställda.
Hollatine, Batten, Bay Burry, Deer Ridge,
Red Oak, Trenton, Anderson, King Springs.
Intercom.
Kanske en radio?
Din teori är löjeväckande.
Magnetiska störningar och korniga foton betyder inte
att en radio kan användas för att kommunicera över en övernaturlig gräns.
Ghost riders kan inte ses, höras eller kommas ihåg.
Tror du att de lämnat något till dig att ringa kompisarna med?
- Där är du. - Hörde du det?
- Var kommer det ifrån? - Härifrån.
BEACON HILLS HIGH SCHOOL CYCLONES HEMVIST
Det kommer inifrån.
- Låste nån in nycklarna? - Bryt upp den.
Ta det lugnt. Stressa inte.
Det enda som står på spel är beviset för vår existens och det går snart förlorat.
- För evigt. - Sluta nu.
Nu har jag räddat livet på dig två gånger, om du nu råkar räkna.
- Varför slutade det? - Det spelar ingen roll.
HUVUDSTRÖMBRYTARE
Det måste finnas en anledning.
Vad?
- Fick du vittring av nåt? - Ja.
Av oss. Av oss alla tre.
Av mig? Jag har aldrig suttit i den här Jeepen.
Inte jag heller.
Jo, det har vi. Vi minns det bara inte.
Hade vi inte släppt det där?
Parrish kollade VIN-koden. Ingen ägare är registrerad.
Den körde inte sig själv hit.
Vems sida är du på?
Jag är på allas sida.
Han finns inte, tro mig.
Jag har förlorat många i mitt liv och jag vill inte fylla på den listan.
Det kanske du inte behöver
om vi får tillbaka honom.
Den är från -96 och det står inget namn.
Men det står en adress, 129 Woodbine Lane.
Jag vet var det är.
Vad ska jag säga? Jag har inte sett den Jeepen på... nästan 18 år.
- Den står i ditt namn. - Men den blev stulen.
Hur hamnade den på skolan?
Det vete fasen. Det var en skrotbil redan då.
- Gud vet vem som skulle vilja ha den nu. - Kanske nån gjorde sig av med den där.
Finns det nåt sätt att kolla vad som hände med den efter stölden?
- Nej. - Det kanske finns fingeravtryck i den.
Lydia... handlar det här om Stiles?
Tycker du inte att det räcker nu?
Jag vet inte vad som har hänt med dig den senaste tiden,
men du kanske ska prata med din mamma.
Förlåt. Du har rätt.
Hör du... är allt bra?
Ja.
- Ursäkta, kan ni...? Får jag...? - Naturligtvis.
Ingen brådska.
Vi har betalat. Du fick pengar för avgiften.
Ja, och jag släppte den men nu måste jag ta den igen.
Hur mycket vill du ha?
Det handlar inte om vad jag vill. De vill bli av med den.
Tvinga mig inte att flytta på dig.
Jag kommer att haka fast den och bärga den.
Din bärgningsbil är sönder.
Det börjar bli trångt här.
- Gwen. - Phoebe? Åh Gud, du är här.
Vänta nu, jag känner henne. Hon heter Gwen och spelar lacrosse.
Hur länge har det här pågått?
Det här är ingen tågstation, det är en mellanstation. Det kommer inte att sluta.
Vad är det?
Vilka är de där ställena? Bannack? Canaan? Jag vet att du vet nåt.
Vi måste härifrån. Ingen går säker.
Du menar härinne?
I Beacon Hills. Dina vänner, din familj, alla du känt. De kommer att ta allihop.
Vart ska du?
- Vad såg du? Vad innebär det? - Jag sa ju att de aldrig kommer att sluta.
- Okej, vad är planen? - Jag ska gå genom portalen.
Du sa själv att ingen kan ta sig igenom.
Ingen människa, nej, men jag är bättre.
Jag läker.
Stiles... nu gör vi inte det här konstigt.
Om du överlever måste du leta upp mina vänner.
Berätta om mig, för de kommer inte att minnas.
- Du måste berätta att jag är här. - När jag överlever
tänker jag ta mig så långt jag nånsin kan från Beacon Hills.
Skulle jag råka på en av dina lågtstående vänner
och det inte krånglar till det för mig kanske jag... nämner ditt namn.
Och Malia då?
Alla extra enheter till det nedre planet.
Vi behöver uppstyrning med full kraft på det nedre planet.
Nedlåsning.
Du gör det här för henne. Du riskerar att bli kremerad för henne
och det är okej.
Stiles.
Uppehåll dem.
- Va? Hur? - Använd huvudet.
Vad gör du?
Vad i helvete?
- Hörde ni det där? - Hela Beacon Hills hörde det.
Vem är det?
Jag tror att jag känner igen det.
Spring!
Hej.
- Såg du nåt? - Nej.
Han har inte rutit igen. Jag har vittring, men...
- Det är nåt som inte stämmer. - Det luktar som om han brinner.
- Jag hör ett hjärtslag. - Vem är det?
Jag vet inte, men jag känner igen lukten till och med genom grillningen.
Hur hamnade han här? Det finns inga spår och ingen eld.
Åh Gud.
Peter?
Vem är Peter?
Peter Hale.
Min pappa.
Du var min beta först.
Peter.
Han bet mig. Hur kunde jag glömma honom?
Hur glömde jag honom?
Han har något.
Vad är det?
"Pripyat, Bannack, Canaan, Beacon Hills."
Canaan.
- Choka den inte. - Vet du ens vad det innebär?
Inte riktigt.
- Hallå? - Vänta.
Hallå? Är nån där? Kan nån höra mig?
Stiles?
Stiles, är du där?
Scott? Lydia? Är det ni?
Åh Gud, Stiles.
Vi hör dig!
Åh Gud, vet ni vem jag är? Minns ni mig?
Stiles... är det du?
Är det verkligen du?
Det är jag. Minns du det sista jag sa till dig?
Du sa...
Du sa "Kom ihåg att jag älskar dig."
Mår du bra?
- Var är du? - Vi hämtar dig.
Det kan ni inte. Ni kan inte hitta mig.
Stiles, vad...? Vad pratar du om? Berätta var du är så kommer vi...
Bara kom ihåg det här. Canaan, okej?
Ni måste hitta Canaan. Bara hitta Canaan.
Stiles?
Undertexter: Cecilia Torngrip