Tidligere på Teen Wolf:
Gjett hvem som vet om Mr. Douglas.
Han er nazist.
Du husket Stiles, og en ny revne oppsto.
- Hvis sheriffen kan... - Kan vi også.
Men den lukket seg.
Vi åpner den igjen. Ved å huske Stiles.
- Jeg elsker deg. - Må huske alt.
Tunnelinngangen er låst.
Alt er låst.
Tror du det vil stanse dem?
- Antakeligvis ikke. - Definitivt ikke.
Dere håper vel ikke at jeg skal være optimisten?
- Hvor kaldt kan det bli? - Kaldt nok for en helveteshund.
Det er ikke som isbadet du ga Isaac,
men det kan senke kroppstemperaturen til under det et menneske kan tåle.
Hva har nedfrysning med minnene våre å gjøre?
Det senker hjerterytmen, setter deg i en transe.
Som hypnose.
Regresjon ved hypnose. Hvis vi finner ut hvordan den virker.
Her står det "start". Kanskje ikke så komplisert.
Det er komplisert.
Hvor lang tid tror du vi trenger?
Den tiden Liam og Stilinski kan vinne for oss.
Du trenger ikke like ham. Men han kan kanskje hjelpe oss.
Jeg skal vurdere å be Theo om hjelp når jeg ikke har en stasjon
full av bevæpnede politifolk.
Alle enheter, dette er sheriff Stilinski. Hører dere meg?
Jeg gjentar: Alle enheter, dette er sheriff Stilinski.
Svar øyeblikkelig med posisjon.
- Alle enhet... - De er borte.
Det er ikke mulig. Det er...
De kan ikke ta alle.
Det gjorde de ikke.
Vær så snill og si at du tok med nøkkelkortet.
Jeg tok også med meg våpen.
Og din sans for humor. Flott.
Hvis vi er de eneste som er igjen, trenger vi hverandre.
- Dere trenger meg på utsiden. - Vi må stole på deg.
Du må bli realistisk. Tillit er ikke viktig akkurat nå.
Det er oss mot dem. Dere trenger flere, når en tenker på hvor mange de er.
Jeg hater å si det, men han har rett.
Om jeg slipper deg ut...
...og ser deg gjøre noe jeg syns er mistenkelig...
...får du så mange kuler i hodet at Gud ikke vil kjenne deg igjen.
Jeg er ateist.
Skyt så mye du vil.
Du må komme litt nærmere enn det, sheriff.
Sveip det over kortleseren. Kom igjen. Her.
Opp og ned. Du klarer det.
Vi trenger ham.
Fortell meg noe.
Hva? Fortelle deg hva? Hva snakker du om?
Om sønnen min.
Fortell meg en ting du husker om Stiles.
Bare én.
- Sveip, og jeg sier alt du vil høre. - Sheriff.
De kommer.
Én ting.
Bare én ting.
Han var smart.
Smart nok til ikke å stole på meg.
- De er her. - Hvor nære?
- Altfor nære. - Hvor mange?
- Jeg hørte et par hester. Kanskje flere. - Jeg tror toppen fem.
Tre av oss. Fem av dem. Klare?
Tuller du? Oss mot fem Ghost Riders?
- Vi kan ta dem. - Fem av dem?
- Tre av oss. - Ja.
To av oss.
Nøklene.
- Mener du alvor? - Her.
- Gi meg én. - Hvilken?
- Hvilken som helst. - Det er mange.
- Du prøver ikke. - Jeg prøver!
Nei. Kom igjen, Liam, gi meg en... Dette er ingen bilnøkkel.
- De kommer. - Det er en liten nøkkel. For liten.
- Kom igjen. - Her, ta denne.
Ja! Kjør!
Den gjør noe. Er dere klare?
Husk... dette blir kaldt nok til å ta livet av deg.
Så hvis noe føles feil, eller det ikke virker...
- Det vil virke. - Jeg håper ikke du sier det
fordi du tror jeg vet hva jeg gjør.
Jeg vet du finner ut av det.
Å, ja. Det er kaldt. Veldig kaldt.
Så hva skal vi gjøre? Snakke med ham?
Hjelpe ham å huske? Vente til han blir
- en varulv-ispinne? - Vi må veilede ham. Gi ham fokus.
Scott, tenk på ham.
Konsentrer deg om Stiles.
Prøv å se ham for deg.
Hvordan han ser ut, ting han har sagt.
Jeg liker ikke dette. Noe er galt.
Vent. Gi det noen sekunder til.
- Jeg tar ham ut. - Vent.
Scott.
Kan du høre meg?
Scott.
Kan du høre meg?
Du må ikke sovne. Hold øynene åpne.
Jeg prøver.
Det er ikke søvn.
Jeg tror du mister bevisstheten.
Og hvis du gjør det... tror jeg vi mister deg.
Scott.
Hold deg våken.
Scott.
Du kysset henne, Scott. Du kysset Lydia.
Stiles, slipp meg ut.
Det var fullmånen, jeg sverger.
Du vet jeg ikke ville gjort det med vilje.
Det tar livet av meg.
Jeg føler meg fullstendig håpløs.
Bare...
...slipp meg ut.
Det kan jeg ikke.
- Hvor skal vi? - Sykehuset.
- Hva skal vi på sykehuset? - Gjemme oss. Vi kan ikke løpe fra dem.
Jeg kjenner hver krik og krok i den bygningen.
- Er det det beste vi har? - Vi holder dem unna Scott.
- Hvorfor? Hva skal han? - Han skal huske.
- Huske hva? - Stiles. Han må huske Stiles.
Hva om han ikke kan?
Da vil vi andre...
...bli glemt.
Du tror du angrep sjåføren.
Scott.
Finn ham.
Hvorfor er det som om du er Batman og jeg er Robin?
- Finn ham i minnene dine. - Du har noe, Scott.
Uansett om du vil det eller ikke, kan du gjøre ting andre ikke kan.
Finn et minne om ham. Godt eller dårlig.
Det må være noe annet. Vi har alltid en plan B.
Dette er bare en drøm. Du drømmer.
- Hvorfor stoler du ikke på folk? - Fordi du stoler på alle.
- Hva skjer? - Jeg vet ikke.
- Han ser ikke bra ut. Mistet grepet. - Jeg tror han har det.
Kanskje det er for mye informasjon.
Han er begravet i minner, overveldet av dem.
- Hva kan vi gjøre for å hjelpe ham? - Scott, hører du meg?
Du må prøve å fokusere.
Ingen vei tilbake.
Skjønner ikke hvordan du overlevde uten meg.
Scott.
Kom igjen. Forspranget vårt er ikke stort.
- Hva faen gjør du? - Ikke slå den av.
- Vil du ha dem inn hit? - Ja. Hvis Ghost Riders er her,
tar de ikke Scott.
- Bryr du deg ikke at de kan ta deg? - De tar oss alle.
Du går først. Det er bare derfor jeg er med deg.
Mens de legger en pisk rundt halsen på deg eller skyter deg hodet,
stikker jeg. Jeg er bare med deg så lenge det hjelper meg.
Det vet jeg.
Theo.
Theo?
Det går bra.
Trodde et øyeblikk jeg var et annet sted.
- Hvor? - I en vond drøm.
- Du sa du visste hvor vi kan gjemme oss. - Følg meg.
- Nei, ikke gjør det! - Du er forhekset.
Hørte du det?
- Torden? - Kanskje.
Det virker ikke.
- Vi må pønske ut noe annet. - Jeg vet det.
- Vil han fryse i hjel? - Hvis ikke minnene dreper ham.
- Det må da finnes en annen løsning? - Jeg vet ikke.
Dette er første gang jeg prøver å åpne en dimensjonal revne i rom-tid.
Jeg famler rundt i mørket.
- Jeg tar ham ut. - Vent.
Det er ikke bare meg.
- Hva? - Som famler i mørket.
- Hva? - Vi må behandle dette som hypnose.
De bruker bilder for å lede deg gjennom minner.
Som en trapp.
Trinnene tar deg ned gjennom årene.
- Det er sånn de får deg tilbake. - Jeg skjønner.
Han trenger å forestille seg noe. Hva skal vi si til ham?
Scott?
Kan du høre meg?
Scott, hør her. Forestill deg dette.
Forestill deg at du er på videregående.
Se deg selv på skolen, i korridoren der skapene er.
Bare prøv å se deg selv der.
Det er der minnene dine er. De er i skapene.
De er låst vekk i hvert eneste ett.
Hvert eneste minne om Stiles er i separate skap.
Scott, du er der.
På skolen.
Du står der nå.
Tanken din er at vi gjemmer oss i likhuset?
Ghost Riders går etter de levende. Så vi gjemmer oss med de døde.
Jeg går ikke inn i de der.
Ikke jeg heller.
- Skulle latt meg bli i cella. - Skulle latt deg bli under jorda.
- Å ja? - Ja.
Tror du jeg bare hang med den døde søsteren min?
Mimret om barndommen?
- Jeg tror du råtnet der nede. - Liam har endelig skjønt noe.
Jeg tror at hva enn du opplevde der, fortjente du det.
Sier du det?
Når Ghost Riders finner oss, kommer jeg ikke til å gjøre noe for deg.
Jeg hjelper deg ikke. Jeg redder deg ikke.
Jeg skal gjøre det du ville gjort mot meg.
Jeg bruker deg som lokkemat.
Hører du ambulansen? Sirenene, hører du dem fortsatt?
De er her.
AKUTTAVDELING
- Stiles, er du der? - Scott?
Jeg vet ikke hvor jeg er, hvordan jeg kom hit.
Hei, dette er Stiles, og jeg er ikke her. Legg igjen beskj...
Dette er Stiles, og jeg er ikke her... Stiles, og jeg er ikke...
Hjelp meg. Jeg tror ikke jeg greier det.
- Jeg skjønner det ikke. - Fortsett å se.
Det er minner her, men jeg vet ikke hvilket som er det rette.
- Hva skal jeg gjøre? - Finn et annet minne.
Bare finn et annet minne.
Det blir for kaldt. Han blir for kald.
Hva om det ikke er nok å huske ham? Hva om han må lage en forbindelse
- på grunn av et minne? - En følelsesmessig forbindelse?
- Det var derfor det virket for Stilinski. - Han husket ikke hvem som helst.
Han husket sønnen sin.
Scott, kan du høre meg?
Jeg husker noe. Ved begynnelsen av året
prøvde Stiles å finne et sted å bo til dere.
Han sa dere skulle bo sammen.
Og jeg husker jeg sa noe til Stiles. Noe sånt som
at det ikke alltid er så smart å bo sammen med vennene sine.
Ikke de beste engang.
Men Stiles sa at det ikke gjorde noe, for dere var ikke bare venner.
Dere var som brødre.
Brødre.
Scott, bare hør på meg, ok?
Du er ikke ingen.
Du er noen, du er...
Du er min beste venn.
Ok? Og jeg trenger deg.
Scott, du er broren min.
Greit? Så...
Så hvis vi skal gjøre dette...
...må du bare ta meg med.
Hva er det? Hvorfor tok dere meg ut?
- Pulsen din ble svakere. Du ville dødd. - Vi måtte.
Så det skjedde ingenting, gjorde det vel?
Det virket ikke.
- Jeg går tilbake. - Nei.
Det virket. Noe skjedde. Jeg følte det.
Men det skjedde ingenting her ute.
- Vi så bare at du ville fryse i hjel. - Du er fortsatt for kald.
- Vi kan ikke gi opp. - Vi gir ikke opp.
Det er min tur.
- Jeg har også minner om Stiles. - For farlig.
Ikke så farlig som å ikke gjøre noe. Hun vil tåle kulden bedre enn meg.
Hvis dette er om forbindelse,
var Stiles den første jeg knyttet meg til på lang tid.
Hun vil trenge et bilde.
Ok. Jeg tror jeg har det.
Hvis pulsen din blir svakere eller hvis vi tror du fryser...
Tar dere meg ut.
Kan du se deg selv der? Er du på biblioteket nå?
Jeg er her. På biblioteket.
- Kan du se bøkene? - Jeg ser dem.
Konsentrer deg om dem.
Bøkene på hyllene er minnene dine.
Alt som noen gang har hendt deg.
Finn hylla som har alle minnene dine om Stiles.
Finn et minne der du fikk kontakt med ham.
Hei.
- Fant du noe? - Jeg fikk definitivt kontakt.
Jeg løper ikke vekk. Jeg tror ikke du vil skade meg.
Du er redd for å skade på grunn av det du gjorde mot familien din.
Vil du hjelpe meg? Finn en måte å skifte meg tilbake på.
Vil du tilbake? Til å være prærieulv?
Finn noe annet.
Jeg hørte du nesten ble drept. Jeg hater dette.
Malia.
Jeg må bort en liten stund, ok?
Hvor skal du?
Dette som skjer, det er verre for dere.
Stiles, hvor skal du?
Du kommer tilbake, ikke sant?
Jo.
Ja, jeg ville aldri dra fra deg.
Malia?
Du må åpne øynene.
Malia, kan du høre oss?
Du må åpne øynene.
Scott, se.
Det skjer noe.
- Gjemme seg med de døde? - Verdt å prøve.
- Hva gjør du? - Det er for farlig.
Ingen blir reddet ved at du fryser i hjel.
- Men det virket? - Det var et lys og en lyd. Ingen Stiles.
Jeg husker ham. Jeg ser ham for meg.
- Jeg også. - Han er mer virkelig enn noen gang.
Får vi Stiles tilbake, får vi alle tilbake.
Det er stor forskjell på å være et livaktig minne
- og et menneske av kjøtt og blod. - Jeg vet det.
- Derfor bør du gjøre det. - Jeg varer ikke lenge.
Så finn på noe. Malia har rett.
Det handler om forbindelse. Da jeg husket ham,
husket jeg også dere to sammen.
Jeg tror ikke noen hadde en forbindelse som dere to.
Jeg så det også.
Du må prøve, Lydia.
Da får vi gjøre det på den gammeldagse måten.
Dere må rett og slett hypnotisere meg.
- De er overalt. - Bra.
Bra? Må jeg minne deg på at det å bli tatt av Ghost Riders
ikke redder vennene dine?
Vi blir tatt, begge to. Du kan prøve mens du løper.
Jeg skal kjempe.
En hypnotisør hjalp moren min å slutte å røyke.
Hun sendte meg til ham da jeg var ti.
Røykte du som tiåring?
Nei. Jeg bet negler.
Finn en lighter eller et stearinlys.
For mye?
Jeg fant et.
- Hva er det? - Et manus.
En av dere må snakke meg gjennom det.
Så jeg leser bare?
Du må dempe stemmen litt. Snakke avslappet, men ikke monotont.
Fokuser på tydelighet framfor volum.
Prøv.
"Pust dypt inn og se på lyset."
Kjenn at kroppen begynner å slappe av.
Hendene dine slapper av.
Øyelokkene slapper av.
Mens du slapper av, forestill deg at du sitter foran en TV.
Når du slår på TV-en, vil den vise minner fra livet ditt.
Fjernkontrollen gir deg full kontroll.
Du kan se et hvilket som helst minne.
Du trenger bare å trykke på knappen."
Vennen, en som heter Stiles er her... Stiles er her...
- Jeg ville bare sjekke at alt er bra. - Hva pokker er en Stiles?
Vil du danse?
Nei.
La meg prøve igjen.
Lydia, opp med den søte ræva di og dans med meg nå.
Interessant taktikk. Jeg holder meg til nei.
"Prøv å finne et minne om Stiles.
Et minne der du følte deg forbundet med ham."
Det er bare jeg som vet hvor smart du egentlig er.
Fieldsmedaljen.
- Hva? - Det fins ingen Nobelpris i matemat...
Det fins ingen Nobelpris i matematikk.
- Fieldsmedaljen. - Finn et annet minne.
Let etter Stiles. Finn et annet minne.
- La oss finne ham. - Kan noen gi meg en jakke?
Kom igjen!
- Hva gjør du? - Er lokkemat.
Nei!
Kanskje vi bare kunne... Vi kunne gå dit og... Hva?
- Det er fra Isaac. - Hva er det nå?
Hun tok ham. Hun har alle tre nå.
Vi har fortsatt tid, ikke sant?
Stiles? Går det bra?
Hva er det? Hva er galt?
Stiles.
Jeg har et panikkanfall.
Ok.
Kom igjen.
Bare tenk på noe annet. Hva som helst.
- Som hva, da? - Glade ting. Fine ting.
Venner, familie.
Nei, ikke familie.
Å, Gud. Ok.
Prøv å puste saktere.
Jeg klarer ikke.
Stiles, se på meg.
Se på meg.
Stiles.
Hvordan gjorde du det?
Jeg...
Jeg leste et sted at det å holde pusten kunne stoppe et panikkanfall.
Så da jeg kysset deg...
...holdt du pusten.
Gjorde jeg?
Ja.
Det var da det skjedde.
Da hva skjedde?
Lydia, hva mener du? Da hva skjedde?
Da jeg kysset ham...
Det var da alt forandret seg.
Lydia, se på meg. Se på meg...
Jeg så ham.
Jeg var der. Jeg var den siste som så ham.
Hvor? Når så du ham?
Ghost Riders, de... Da de tok ham.
Se på meg. Du kommer til å glemme meg.
Det gjør jeg ikke.
Nei, det gjør...
Jo.
Bare husk...
Husk at jeg elsker deg.
Jeg sa det aldri tilbake.
Jeg sa det ikke.
Stiles?
Tekst: Sissel Drag