I tidigare avsnitt:
Bästa sättet att bygga upp en armé är genom rädsla.
Han är rädd.
De kommer att ge sig på oss.
Jag undrar om nån av oss har förändrats. Och om vi har det, går det att veta det?
- Är allt som det ska? - Ja, jag har bara fått punka.
- Behöver du hjälp? - Nej, jag kan byta däck. Tack.
Det ser illa ut, som om däcket har exploderat.
Du har väl ett reservhjul?
Tack för omtanken, men jag klarar mig. Jag menar det.
Vänta. Jag har nog hittat orsaken till problemet.
Har du sett en sån här förut?
Du kanske inte hörde mig.
Jag frågade om du har sett en sån här förut.
Ja, det har jag faktiskt.
Gudskelov att du kom.
Liam.
- Nej, jag är sjuk. - Det är du inte alls.
Jo, jag är dödssjuk. Det är allvarligt.
- Jag tror... att det är influensa. - Det är fel årstid.
Då har jag antagligen lunginflammation.
Du är en varulv. Du kan inte få lunginflammation.
Men du kan hamna i trubbel om du kommer för sent till skolan. Kom nu.
Jag tror inte att jag bör gå till skolan. Eller utomhus. Eller nånstans, nånsin.
Det spelar ingen roll vad du tror. Du måste gå.
- Låtsas bara som ingenting. - Låtsas? Ska jag bara låtsas?
Som när Superman blir påkommen utan glasögon. Han ger inte upp för det.
Han sätter på sig dem igen och säger: "Jag är fortfarande Clark Kent."
Vill du att jag ska ta på mig glasögon?
Nej, jag vill att du går till skolan. Och är Liam Dunbar.
Som Superman måste vara Clark Kent. Som Spider-Man och Captain America.
Captain America är bara Steve Rogers.
Han behöver inte låtsas. Alla älskar honom.
Till skillnad mot oss som alla hatar.
De hatar oss för att vi försökte rädda livet på dem.
Du har rätt.
Vi försöker rädda liv.
Det är därför du ska gå upp, gå till skolan och låtsas som ingenting.
För annars kan fler människor dö.
På grund av mig.
Jag kände inte Brett och Lori så väl. Inte som du.
Men jag känner dig.
Om du är rädd att se fler av dina vänner dö... så går du.
Okej. Inte illa hittills.
- Det kanske blir lättare än vi trodde. - Kanske.
- Han är en av dem. - Vad gör han här?
Hur tänker de som låter honom gå i skolan?
- Jag sitter bredvid honom på engelskan. - Byt plats, då.
Stäng det bara ute.
- De vet. - Det är bara rykten.
De vet ingenting.
De vet allt. Två stycken i lacrosselaget var där.
Ja, men det var sent och mörkt ute. Och det var dimma på vägen.
Det var en klar natt med fullmåne i en upplyst korsning.
- Jag måste härifrån. - Nej.
Om du går tar ryktena aldrig slut.
Du måste övertyga dem om att du är en vanlig kille.
Tänk på vad Scott sa. Var Clark Kent.
Clark Kent blir till en kille med rödblå dräkt och mantel.
Jag blir till ett monster med huggtänder.
Ta dig bara igenom dagen utan att bli det, då.
Folk säger att Brett och Lori dog i en bilolycka
Vi vet sanningen.
De dog inte bara.
De blev mördade.
Dödade av en ny jägare i Beacon Hills.
När vi dödade Hellhounden trodde vi att han hade tur, att det var en amatör.
Men nu vet vi att vem än den här nya jägaren är, så har han en lärare.
Gerard. Det betyder att det är mitt fel. Det var jag som lät honom komma undan.
Du kunde inte ha gjort nånting.
Han kunde ha dödat honom. Jag säger bara det.
- Vi är inga bödlar. - När det är krig är ni det.
- Det är därför vi ska sluta fred. - Med Gerard?
Du vet vad som väntar. Alla säger samma ord hela tiden.
Krig.
- Hur förhindrar man krig? - Med fredsförhandlingar.
Okej. Då träffar vi Gerard, tar reda på vad han vill och sätter stopp för allt.
Sist förhandlade han fred med en Deucalion.
Han gjorde honom blind och dödade alla andra, även sina egna mannar.
Jag går. Mig dödar han inte.
Är du säker på det?
Inte direkt.
Vi behöver bara ta reda på vad han vill. Sen kan vi förhandla.
Även om han säger ja kan hans villkor bli svåra att uppfylla.
Det är därför det är en förhandling.
Jag förväntar mig inte att få nåt utan att offra nåt.
Då får du lista ut hur mycket du är beredd att offra.
Och hur långt du är beredd att gå för att stoppa kriget.
Vad är... Vad är det här?
Lagmöte.
Om vad?
Vi vill inte ha nån som du som vår kapten längre.
Någon eller något.
- Vill ni ha en ny kapten? - Vi röstar ut dig.
Tänk om jag inte är beredd att sluta?
Gör det, Nolan.
Tror du att du rår på mig?
Vad fan håller ni på med? Vem kallade till möte utan mig?
Hallå? Vem kallade till möte?
Jag.
Jag är ledsen, men mina betyg sjunker, så jag måste hoppa av laget.
Vi röstade nyss fram Nolan till lagkapten.
Nolan?
Ja, han blir perfekt.
En duktig spelare med fantastiska ledaregenskaper.
Vem av er är Nolan?
Jaha, han.
Vad sägs om en applåd för er nya lagkapten Nolan?
Få höra!
Jag förmodar att du inte är här för att gå med i kampen.
Jag är här för att stoppa den. Vi vill prata.
Är det "vi" nu?
Jag vill föreslå ett möte.
För att förhandla fram en fredlig lösning innan allt det här...
...går för långt.
Om Scott McCall så gärna vill träffa mig kan han fråga mig själv.
Med tanke på ert förflutna trodde jag...
...att det här verkade klokare.
Lustigt att du säger det, eftersom den sista kulan jag träffades av sköts av dig.
Om du fortfarande tror på The Code träffar du honom.
Oroa dig inte. Han är bara budbäraren.
Vilket bud ska jag ta med mig tillbaka? Vad säger jag till Scott?
Säg åt honom att fly.
- Jag hörde Nolan prata med Gabe. - Spionerade du på dem?
Sen han högg mig? Ja. Nolan ska försöka få dig att skifta.
Han vill att alla får ett bevis.
- Vad tänker han göra? - Jag vet inte. Jag hörde inte mer.
Sluta älta vad folk säger.
Nolan är på väg.
STUDIEVÄGLEDARE
Mr Dunbar?
Å, förlåt. Jag trodde att jag hade en tid hos er.
Inte vad jag vet.
Jag menade att jag vill boka en tid.
- Fint. När? - Nu. Om ni har möjlighet.
Jag är lite upptagen av en sak... men det kan nog vänta.
Jaha. Så...
Jag har en massa problem.
- Massor av problem. Stora problem. - Jag vet. Jag har hört ett rykte.
- Va? Vad för slags rykte? - Att några elever är elaka mot dig.
På sätt och vis.
Jag hjälper dig gärna, men då måste du vara ärlig.
- Jag måste veta vem som trakasserar dig. - Varför det?
- För att ge dem lite vägledning. - De har redan hittat sin väg. Mot mig.
Jag tolererar inte nåt slags mobbning.
Du behöver inte se det som att du anmäler dem.
Du hjälper dem bara att bli bättre klasskompisar.
Jag vill veta vilka de är.
- Vad hände? - Förlåt?
Hur fick du rivsåren?
Jaha. Av en gren i skogen.
- Nu återgår vi till dig. - Vad gjorde du där?
Jag sprang.
Vem ifrån?
Från vem.
"Från vem." Inte "vem ifrån".
"Från vem" är grammatiskt korrekt.
Vi säger inte så för att det låter onaturligt.
Men vissa saker som gör oss obekväma är ändå det vi bör göra.
Nå?
Vem sprang du från?
Tänker du ge mig namnen eller inte?
Då kan jag nog inte hjälpa dig.
Nu på en gång?
Idag. Han måste iväg på college på annan ort. Alla måste ge sig av.
- Jag antar att Gerard inte vill träffas. - Han är inte intresserad av att förhandla.
- Vad vill han? - Så vitt jag förstår vill han...
Folkmord.
Vill han helt enkelt döda dem? Allihop?
Om du söker förnuft övergav han nog det för länge sen.
Han ser det som att Scott dödade halva hans släkt,
gjorde hans dotter till ett monster och vände mig - hans enda son - emot honom.
Så jag ska bara säga åt honom att ge upp?
Jag begär inte att han ger upp.
Jag vill bara att han överlever.
Jag har aldrig sagt åt Scott att fly och tänker inte börja nu.
Han har redan dött en gång i din famn, så du var tvungen att återuppliva honom.
Tänk om han inte kommer tillbaka efter den här striden?
Det måste inte bli nån strid.
- Vet du nåt som inte jag vet? - Nån.
Tamora Monroe.
Hon är den nya jägaren.
FÖRMINSKAD HJÄRNA
Vad gör du?
Det var en...
Berätta vad du såg.
Ville du träffa mig? Förlåt, jag måste ha kommit fel.
Nån sa att miss Marten letade efter mig.
Du har kommit rätt. Jag är miss Marten.
Jag vet vem du är, Lydia.
Nå? Vad vill du prata om?
Samexistens.
Samexistens?
För folk som du och folk som jag.
Det blir en utmaning.
Särskilt med tanke på att folk som du inte riktigt är som folk som jag.
Det är oftast där som samexistensen slutar att fungera.
- När vi betonar våra olikheter. - Vad vill du egentligen?
Vi vill ha fredsförhandlingar, men Gerard vägrade.
Då har ni fått ert svar.
Därför ber jag dig att övertala honom.
- Tänk om bara du kan stoppa det här? - Tänk om jag inte vill det?
Du blev inte studievägledare för att trakassera folk.
- Du ska hjälpa folk. - Jag kan tyvärr inte hjälpa er med detta.
Är det så du skapar dina varsel? Måste du ta på nån?
- Nej. - Hur gör du, då?
Hur kan du veta vem som ska dö härnäst?
Det behöver inte bli nån...
...på nån sida. Snälla.
Träffa honom.
- Det är en fälla. - Hon sa att vi skulle träffas och prata.
Ensam i tunnlarna med en varulvsjägare? Det är en fälla.
- Vad vill du att jag gör, då? - Gå inte dit.
Gerard värvar nya jägare och mördar våra vänner.
Han slutar inte om vi inte övertygar honom om att vi inte är hans fiende.
Tänk om det inte går? Då blir du dödad. Vi behöver dig.
Ni kan besegra honom utan mig...
- Det var inte det jag menade. - Vad menade du, då?
Jag menade...
Du vet vad jag menade.
- Jag börjar bli förvirrad. - Jag med.
Jag måste försöka.
Jag vill bara få Monroe att lita på oss.
Hon gick med på fredsförhandlingar, så jag måste gå. Ensam.
Är vår studievägledare varulvsjägare?
Jag går aldrig dit igen.
Hon kanske glömde nåt.
Är det nåt?
- Nej, inte med mig. - Vem tar med Liam i sin grupp?
Nån annan än ni två.
Ni får en minut på er att erbjuda er.
Annars får hela klassen underkänt idag.
- Det gör det bara värre. - Och det blir ännu värre.
Varför har du alltid dåliga nyheter?
Hela lacrosselaget letar efter dig. De spärrar utgångarna.
Varför?
De tänker försöka få Liam att skifta.
- Det får absolut inte ske. - Vad ska vi göra, då?
Jaha, du verkar inte vara så populär
så du kan kanske arbeta ensam?
Sen bestämmer jag om jag bluffade eller inte om att underkänna alla.
Jag är den första att erkänna att det har hänt en del märkliga saker.
- Men liket kan inte ha rört sig. - Varför inte?
Det låg inlåst i en låda. Det har varken hud, DNA eller ansikte.
Det skrämde väl skiten ur dig och Argent?
Utan att röra en fena.
Toppen.
- Jag trodde vi var här för att prata fred. - Jag gick med på att komma hit.
Jag gick aldrig med på fred.
- Skynda dig, snälla. - Ja, okej.
UTGÅNG
- Det är ju sjukt. - Vi rår på dem.
Okej. Vänd dig om.
Hej, Nolan.
Om du tog med de där antar jag att Gerard också är här.
Precis här.
Vad han än har sagt så finns det en annan sida av historien.
Det finns det väl jämt?
Vad hade du hoppats på?
Att få prata med nån resonlig. Tro mig...
Han är inte rätt person att följa. Han kommer att leda er utför ett stup.
Följa mig? Det är ingen här som följer mig. Jag är endast rådgivare.
- Beror det här på dig? - Just det.
Du förhandlar med mig.
Okej.
Säg hur vi gör upp. Vad vill du ha?
- Jag vill se en varulv böna om fred. - Visst. Okej.
Jag gör vad du än vill.
Säg bara att vi inte måste döda varann.
- Att vi kan sluta fred på nåt sätt. - Det var inte det jag hoppades på.
- Folk dör. - Det har de gjort länge.
Du bryr dig bara nu för att det gäller ditt folk.
Ni vill säkert nåt mer än att bara se oss döda.
- Vi kan lämna Beacon Hills, allihop. - Då följer vi efter er.
Vi jagar er tills varenda en av er är död.
En del av oss har faktiskt skyddat er.
Lyssna inte. Han vill göra dig rädd.
Ni borde inte vara rädda för oss. Vi skyddar folk.
- Folk som du. - Folk som jag?
Du vet ingenting om folk som jag.
Hjälp mig att förstå, då. Berätta varför ni hatar oss så.
Den knappen vill du nog inte trycka på.
Har du varit med om nåt hemskt?
"Hemskt" är bara förnamnet.
Vi hade ett lärarmöte som drog ut på tiden en kväll.
Vi klagade på den nya kursföreskriften.
Jag trodde att det var det värsta som skulle hända det året. Jag hade fel.
Alla hörde lätet som kom från skuggorna.
"Antagligen ett djur", sa de. Men jag hade aldrig hört nåt liknande.
När det rörde sig rörde det sig fortare än nåt jag nånsin hade sett.
Jag såg tänder och klor.
Huggtänder.
Det var blod överallt. Jag fattade inte att jag fortfarande levde.
- Om nån av oss hade varit där... - Du var ju där.
Du och vicesheriffen. Minns du inte det?
Tänkte du ens på att kolla om nån fortfarande levde?
- Jag visste inte. - Du brydde dig inte.
Hur många människor har tvingats dö för att ni ska kunna bevara er hemlighet?
Så att du och dina vänner ska kunna fortsätta som ingenting.
Jag var där.
Jag låg under alla lik.
Jag gömde mig och väntade på att nån till slut skulle hitta mig.
Jag hjälper dig.
Skicka en läkare på en gång!
Du borde inte ha kommit ensam.
Det gjorde han inte.
Ingen har sett nåt.
Säg inte att du har efterlyst ett lik utan ansikte.
- Jag var lite mer diskret. - Bra.
Vi måste hitta den där saken.
Vad exakt ska det där ansiktslösa liket göra?
Är det den som Scott tror kom ut ur Wild Hunt?
Jag vet inte. Kanske. Kanske en del av den.
Det kanske är nåt annat som skapar rädsla.
- Som råttor och vargar. - Det kanske är det vi ska bli.
Råttor som är så rädda att de trasslar ihop sig och äter upp varann.
Eller vargar som sliter varann i stycken.
Upp med dig.
Upp med dig!
Vad försöker du dölja? Ögonen?
Öppna ögonen.
Vi kom inte hit för att bråka.
- Då kom ni hit för att dö. - Vi försöker skydda er.
Du ska nog ta kontroll över din Beta. Hon kan bli din död.
Vi är inte fienden. Det är nåt annat i görningen.
Vi vet inte vad det är, men vi lovar att det är ett större problem.
Nåt värre än övernaturliga kannibaler?
Jag vet allt nu. Wendigor, Oni, prärievarulvar.
Folk mördas som människooffer.
Vi försökte stoppa det.
Hur många människor dog medan ni försökte?
- För många. - Det var 12.
Hans son var en av dem. Han fick halsen avskuren och skallen inslagen.
Hans bror var vicesheriff. Tömd och sliten i stycken.
I polisrapporten stod det "djurangrepp".
Den förstärker deras rädsla.
Ni har förlorat nån och vill hämnas. Jag fattar det.
Men hör på. Nånting har rymt från Wild Hunt.
- Den är här nu. - Va?
Ner!
Släpp honom!
Tänker du bara låta oss göra så här?
Du vet att du rår på oss.
Du behöver bara förändras.
Solen.
- Va? - Solen.
Månen.
Sanningen.
- Vad fan ska det betyda? - Vem bryr sig?
- Sluta skjuta! - Den gör dem panikslagna.
Du kämpar emot.
Du kan inte hålla det inne för evigt.
Gör nåt..
Ibland är det bättre att låta dem lösa saker själva.
Vad ska vi göra?
- Vad är det där? - Förstärkning.
Hallå!
Vad fan håller ni på med?
Ge er! Gå raka vägen till rektorsexpeditionen!
Vad fan är detta?
Stick! Allihop! Jag tål inte att se er!
Kom igen nu.
Nu går vi.
- Jag fattar inte att du klarade det. - Clark Kent, visst?
Ja. Clark Kent.
De kom inte hit för att förhandla. Du gjorde allt du kunde.
Nej, inte allt.
Inte än.
- Jag vet vad du gjorde. - Försökte att inte skifta.
Nej, du lät dig bli slagen för att du tycker att du förtjänar det
på grund av Brett och Lori.
Det kanske jag gör.
Du lät dig bli slagen men du förtjänade det inte.
Jag vet att jag inte dödade dem.
Det var en jägare. Och hon har ett namn.
Och hon har värvat nya.
Du har inte bara Nolan att oroa dig för.
- Gabe? - Nej, alla.
Nolan ville att du skulle skifta för att visa att du är en varulv...
...och för att visa alla att du är fienden.
Att vi bör jagas.
Vad fan var det där?
Det är sånt som händer när en stad invaderas av övernaturliga varelser.
Varför valde du mig?
Jag misslyckades.
Scott kom undan.
Han är bara ännu en ulv att jaga. Du misslyckades inte.
Du har gett invånarna det som de har alltid har behövt: en röst.
Eftersom du själv är ett offer är du den perfekta budbäraren.
Och vad exakt är vårt budskap?
Att den här världen tillhör oss.
Scott. Scott McCall.
Vänta. Sätt dig.
Hon är en varulv.
Vem gjorde så här med dig? En jägare?
- En vicesheriff. - Har de en vicesheriff?
De har alla.
Undertexter: Caroline Markström