- Tidligere... - Hva er det?
- Vi vil ikke ha en som deg som kaptein. - En? Noe.
- Vi kom ikke for å slåss. - Da kom dere for å dø.
Noe unnslapp Den ville jakten.
Jeg sier ingenting.
Jeg har ingen spørsmål.
- Jeg har ingen spørsmål til deg heller. - Bra.
Slutt! Bare slutt!
- Vi er ikke redde for å dø. - Gjelder det alle her?
Ikke meg.
Ingen død, ingen smerte. Jeg forteller alt du vil vite.
Jeg har ingen spørsmål.
Ok. Du har kanskje noe uoppgjort med de taperne.
Jeg er ikke sammen med dem. Jeg vet ikke hvem de er.
Jeg vet ikke hva de har gjort. Jeg er ikke involvert.
Det var uvennlig.
Bare gjør det!
Jeg tar pratingen.
Det er en grunn til at du har oss her.
Si hva du vil.
Jeg vil hjelpe deg.
Hva har dere gjort?
Kan du bare...?
Slutt! Slutt å...
Greit!
Overlever vi dette, skal jeg drepe dere.
Så skal jeg...
Var det alt?
Jeg er ikke imponert.
Hva gjorde de?
Får du lov til å gi oss støt, men ikke skade oss?
De stoler ikke på deg, Schrader. Akkurat, ja.
Jeg husker deg.
En snål sadist fra Eichen House.
Ga de deg sparken? Eller stakk du før de skjønte
at du var en psykopat som burde vært sperret inne?
De ga deg sparken.
Stakk du hjelpeløse pasienter med nåler igjen?
Eller stakk du dem med noe annet?
Det ser ut til...
...at vi har...
...en vinner!
- Lar du ham være her? - Dere òg.
Vi trenger ikke hjelp.
Jeg vil langt vekk herfra før daggry.
- Har dere bil? - Nei.
Han har.
- Hva er det? - Har du aldri sett et flokkmerke?
Jeg er ikke flokkdyr.
- Hva betyr det? - Steinstabler er en buddhistisk skikk.
- Dere er i Satomis buddhistiske flokk. - Hun er død. Vi mangler leder og flokk.
- Hvorfor bryr du deg? - Jeg gjør ikke det.
Dere bør finne Scott McCall. Han tar til seg herreløse dyr.
- Kjenner du ham? - Vet du hvor han er?
Kanskje.
Det er der.
Ikke rør dere. La meg ta meg av pratingen.
- Theo. - Sheriff.
- Hva er problemet? - Er ikke det min replikk?
- Vi har ikke noe problem. - Beklager, det har dere.
Hendene i været. Alle sammen.
- Hva pågriper du oss for? - Drap.
Jeg går ikke lenger.
- Bør det gjøre meg urolig? - Som jeg sa, vil du få se.
- Trenger jeg våpen? - Vi tillater det ikke lenger.
- Hvorfor det? - Folk bruker dem.
- Mot hva? - Seg selv.
Skjønner du nå?
Jeg føler det, men...
- Det er ikke virkelig. - Tror du det?
Det er ikke virkelig.
- Hvor lenge pleier folk å holde ut? - Ingen over 30 sekunder.
Det er ikke virkelig.
Ikke virkelig.
Doktor?
Doktor!
Doktor? Hva skjedde? Fant du noe?
Noe.
Hva er det?
Jeg vet ikke.
Jeg er ikke innblandet. Hallo? Kom igjen!
Hvem drepte dere?
Var det deg? Deg? Begge? Hvem er morderen?
Jeg skjønner. Jo lenger dere er tause, desto bedre.
Men dere er satt inn for drap. De holder meg her også.
- Men dere er morderne. - Vi er ikke det.
- Jiang. - Vi hadde ikke noe valg.
- De skulle ta oss. - Hold munn.
OVERVÅKET OMRÅDE
Holder det?
Jeg slipper dem ikke ut. To lik er fulle av kutt.
- De drepte to personer. - Jegere.
Personer, Scott.
Uansett om det var selvforsvar, er de døde.
- Jeg må følge prosedyren. - Du vet hva som pågår, de er ikke trygge.
Dette er kanskje tryggeste sted i Beacon Hills.
- Jeg kan beskytte dem. - Ville Stiles vært enig?
Om en politibetjent jobber for Gerard?
Jeg kjøper ikke det. Jeg kjenner dem og familien deres godt.
- Jeg vet hvem de er og stoler på dem. - Du vet hvem de var.
Det er noe der ute. Det blir verre.
Du kan ikke beskytte dem om jegerne er på innsiden.
Heter du Quinn?
Er du sikker på at en politibetjent skjøt deg? Hundre prosent sikker?
Skriv under, så kan du gå.
Hørte du det?
Jeg så blinkende lys, en politibil...
Jeg så et politiskilt, et våpen, og så skjøt de meg.
De skjøt meg i hodet. Det er alt jeg husker.
- Det er hull i fortellingen. - Det er hull i hodet hennes.
Unnskyld.
Vi må få Jiang og Tierney ut.
- Før noen får vite at de er her. - Hvor skal jeg gjøre av dem?
- Holder du dem her... - Blir det problemer...
Gå unna vinduene. Legg vekk våpnene.
- Du vet hvem som er der ute. - Jeg har en anelse.
- De er tungt bevæpnet. - Derfor skal ikke jeg være det.
Jeg blir med.
Nei, ta med noen betjenter og sjekk utgangene.
Håp på at vi ikke er omringet.
Følg med. Pass på at alle er på samme side.
Jeg antar at alle har våpenlisens.
Ikke trekk den.
- Vi må dra. - Gi ham en sjanse.
- Han vet hva han gjør. - Ja, men vi må dra.
- Hvordan få ut Jiang og Tierney? - Det er Stilinskis jobb.
- Det er vår jobb å holde dem i live. - Ikke min.
- Skal jeg drepe ham? - Kan vi gå?
Vi kan ikke gå. Vi er fanget.
De dekker vinduer og dører. Vi kommer til å dø.
- Vil noen drepe henne? - Hold kjeft!
Malia.
- Trekk pusten. Du skjelver. - Det går bra.
Det er bare et dusin der ute. Vi tar dem.
De er de siste fra Satomis flokk. Vi kan ikke forlate dem.
Ok, vi går. Men Jiang og Tierney skal være med.
- Går det fremover? - Med leksene eller den ukjente skapningen?
Fortsett med matte. Det er jeg som skal finne ut av ting.
- Jeg må også tenke gjennom ting. - Du kan bli usynlig. Det er bra.
Jeg så på da Liam fikk juling.
- Han leget seg. - Du kan ikke det.
Hva er på ferde?
Krig mellom overnaturlige og mennesker. Jeg vet hvilken side som vinner. Min.
Glem Den ville jakten. Det underliggende her er frykt.
- Hva skaper frykten? - Det er best å starte med begynnelsen.
Ulvene.
Dette er grunnen til at vi har et rettssystem.
Det krever rettferdighet. Varulv mot menneske er ikke rettferdig.
Vil du overlate to ungdommer til en lynsjemobb, blir samtalen kort.
Vi får dere ut.
Hva gjør dere? Kom!
- Vi hører mange hjerteslag. - Og våpen.
Vil dere være innelåst om de kommer, eller bli med?
Vet du hva en tektonisk plategrense er?
Er du ikke rådgiver? Underviser du i geologi?
Når tektoniske plater presses mot hverandre, kan to ting skje.
Trykket frigjøres i en rekke små jordskjelv.
Eller du får ett voldsomt skjelv som jevner en by med jorden.
Vi må slippe ut trykket.
Å "slippe ut trykket" ved å drepe to barn...
...er ikke aktuelt.
Jeg er alt som hindrer mobben i å angripe.
Før eller senere slutter de å høre på meg.
- Vil du ha blodbad? - Jeg vil hindre det.
Du trenger bare sende dem ut. Døde eller levende betyr ikke noe for meg.
Klare?
- Ingen skal noe sted. - Jeg kommer gjennom.
Vi skal ikke skyte først. Gå bort fra døren.
Sett dem tilbake i cella. Parrish.
- Hva skjedde? - Hun ga oss frist til midnatt.
- Vi trenger hjelp. - Tilkaller vi hjelp, kan de bli avslørt.
Snille varulver skilles ikke fra slemme.
Har Quinn rett om en av betjentene, strever vi også med å skille på det.
- Jeg har fortsatt ikke dekning. - Mobilene er jammet.
Hva med radioen?
Bare radiostøy.
- Jammer de den også? - Det er ikke lett med en politiradio.
Med mindre noen hadde tilgang.
Noen her inne.
Det er ikke bra.
Morrow? Morrow? Gå bort fra vinduet.
- Hvor lett er det å kutte strømmen? - For lett.
- Kast ham ut. - Nei, da skjønner hun at jeg feilet.
Han er på deres side. Han er en løgner, og han er syk i hodet.
Og nå er han pågrepet. Sperr ham inne.
Nolan?
Jiang?
- Hva gjør du her? - Jeg er pågrepet for drap. Og du?
Monroe gir seg ikke. Vi får dem ikke til å dra.
- De drepte jegere. - Som drepte flokken deres.
Hva så? Monroe knuser alt som står mellom henne og dem.
Deg, Lydia, Malia og Scott. Vil du se venner dø?
Skal jegere drepe dem? Jiang og Tierney var ikke de eneste i flokken.
Akkurat, påkjørselen. Jeg bryr meg ikke om en dyrepåkjørsel.
De ble drept! Brett og Lori. De var ikke involvert.
Skal du redde de to for å føle deg bedre?
De døde vennene dine er døde. Det gjelder uansett hva...
Jeg jobber fortsatt med sinnemestring.
Godt å vite.
- Jeg kjente deg nesten ikke igjen. - Fem år har gått.
Mye kan endre seg.
- Sist jeg så deg, var du menneske. - Jeg er fortsatt menneske.
Gjorde du det?
De drepte familien min.
Mener du flokken?
Jeg er ikke den eneste som har endret seg.
Ned!
Du er en av dem. Jeg visste ikke at det var deg.
- Skal du drepe oss uansett? - Jeg gjør det som må til.
- Hva faen var det? - En avledning.
- De sa midnatt! - Granaten kom herfra. Det var en av våre.
Ulvehjelm. Han ville drepe dem.
Det er noe annet du må se, Scott.
- Vis ham øynene. - Vi sa aldri at vi var uskyldige.
Vis meg.
Vis meg!
Etter fem dager er han vel i en fryser.
- Ser du en fryser? - Nei, og jeg lukter ingen død ulv.
Det står på døra at vi er stengt. Dere kunne banket på.
- Vi ville bare... - Bryte dere inn på klinikken min?
- Det var tanken. - Jeg sier ikke at det var smart.
Kan jeg hjelpe dere?
- Hva håpet dere å finne? - Det som får alle til å tørne.
- Skapningen fra Den ville jakten? - Ja.
Dere tror at det startet med ulven. Jeg også.
Jeg har lett etter spor i ulven og rottene.
Jeg fant usedvanlig lite.
Lite? Mener du ingenting?
Jeg fant ikke spor etter skapningen.
Jeg ville vite mest mulig om helveteshunden som holdt den fanget.
Dessverre...
- Tegningen er enda et blindspor. - Hjelper andre halvdel?
Hvilken?
- Fortell hva som skjedde. - De var jegere.
Jeg ber venner sette livet på spill.
Så dere må fortelle sannheten. Hva skjedde?
Satomi ville ikke slåss. Vi flyktet i to dager, men de var overalt.
Vi gjemte oss, og Satomi pratet med dem.
De ville ikke prate. Hun døde så vi kunne flykte.
- Og så? - Vi sluttet å flykte og jaktet på dem.
Offentlige registre viser hvor noen bor.
Drepte de Satomi eller Brett og Lori? Så dere det?
- Det har ikke noe å si. - Jo, dere kan ikke drepe uskyldige.
De drepte hele flokken. Er de mer uskyldige enn oss?
- Hva vil du gjøre? - Jeg vet ikke.
Hold øye med ham.
Hva er i veien?
Husk det Gerard lærte deg.
Trekk pusten, pust sakte ut. Trekk av rett før du er tom for pust.
- Kan jeg drepe noen med armbrøst herfra? - Du skal ikke drepe noen ennå.
- Hva skal jeg? - Gi en beskjed.
- Det endrer ingenting. - Jo.
- De drepte uskyldige. - Det har ikke noe å si.
Når du er i krig, er du nødt til å drepe folk.
Skyldig eller uskyldig finnes ikke. Man har bare den andre siden.
- Det kan tas fanger. - Eller ikke.
Det er Bretts nummer.
- De prøver å skremme oss. - Det funker.
Jeg gjorde ingenting, jeg sa ikke noe.
- Han la snora rundt halsen. - Få ham ned.
Et kvarter. De dreper oss om et kvarter.
De dreper oss, ingen kommer til unnsetning.
Vi er døde.
Vi er allerede døde.
Betjent?
Morrow. Morrow!
Vi er allerede døde.
- Hva gjør du? - Redder livet ditt.
Hold hodet lavt.
Ti minutter.
Det var ikke ren panikk.
Det er her inne.
- Hva mener du? - Det som skaper frykten.
Det som fikk ulvene til å drepe hverandre. Det er blant oss.
Det er nesten midnatt. Vi har ikke mer tid.
Jeg har to lik. Monroe skal ikke få flere.
To karer førte dem inn og bandt dem.
- Hvor lenge hadde de Tierney og Jiang? - Et par timer.
- Snakket Monroe med dem? - Jeg tror ikke det.
Bare fyren fra Eichen og en eller to med hagle.
Kanskje Monroe skulle forhøre dem.
- Kanskje hun ikke så dem. - Hva vil du frem til?
- Jeg tviler på at du liker ideen min. - Hindrer den drap, er jeg åpen for den.
Monroe vil at Jiang og Tierney skal sendes ut. Døde eller levende.
Hva skjer?
Fem minutter.
Jeg tror jeg vet hva det er. En urgammel, disharmonisk formskifter.
Den kan vende naboer mot hverandre og skape splid og hat.
Den trenger ikke hoggtenner eller klør, den bruker noe lumskere.
Frykt.
Paranoia blir til sinne, sinne blir til vold.
Lokalsamfunn river seg selv i filler.
Skapningen nærer seg på frykten og blir mektigere.
Den heter Anuk-Ite.
Vet vi hva den er, kan vi vel stanse den?
Jeg vet ikke. Anuk-Ite kalles noen ganger...
Dobbelt-ansikt eller To-ansikter.
Ett er vakkert og det andre avskyelig.
Det symboliserer disharmoni og splid.
Har den to ansikter, eller er det to personer?
To ansikter kan bety to skapninger.
Forenes de...
De blir ustoppelige.
Tror noen at det vil funke? Jeg skal slutte å spørre.
De prøvde å flykte og ta med seg betjenter.
- Du fikk det som du ville. - Få se ansiktene.
- Kjenner du dem ikke igjen? - Vis meg tatoveringene.
- Hvilke tatoveringer? - Flokksymbolet.
Jeg håpet på kamp.
- Godt at ikke bare dere kan forhandle. - Pappa.
- Hva gjør du her? - Passer på at ingen flere dør i kveld.
- Er du sikker på dette? - Nei.
- Avtalen er elendig. - Det er den eneste mulige.
Det er alltid best å dempe en situasjon som dette.
- Var det ikke derfor du ringte? - Jeg trodde ikke noen kom.
Ok.
Vi går.
BEACON HILLS POLITISTASJON
Du ville ikke dette, men avgjørelsen er riktig.
- Da Stilinski ringte... - Gir du meg skjorta?
Vær gjerne sint, men jeg vil heller at du drar herfra, enn at du dør.
Jeg er ikke sint.
- Jeg forstår hvorfor du gjorde det. - Ikke bare du beskytter familien.
Jeg går ned.
Hva med å bære en veske?
- Skulle vi ikke bekjempe dem? - Vi kan ikke beskytte noen om vi er døde.
- Drar dere nå, tar jegerne Beacon Hills. - Vi har ikke noe valg.
- Hvem sier det? - Scott, Stilinski, alle.
La meg bli med. Jeg kan finne ut av ting og beskytte deg.
Denne gangen... la meg beskytte deg.
Vi er fremme.
- Unnskyld. - Jeg forstår, Nolan.
Du føler deg mislykket, men ulvene slapp ikke unna.
De ble håndtert.
Ta det med ro. Det går lettere neste gang.
- Med mindre du tror det kan skje igjen. - Det skjer ikke igjen.
Det er godt å høre, men du blir nødt til å bevise det.
- Mason? Du gjør ingenting. - Jeg vet det.
- Du gjør ikke matteoppgaven. - Å, ja, det gjelder den også.
DYREKLINIKKEN
NÅ
- Du sa at du skulle dra. - Jeg måtte det.
- Du løy! - Det gjorde vi alle.
- Var dette planen hele tiden? - Beklager.
Pappa måtte tro at vi dro. Alle må tro det.
Hva skjer nå?
- Gjør vi motstand? - Hva trodde du vi skulle?
Flykte?
Tekst: Elisabeth Carrera